справа № 208/15889/25
провадження № 2/208/1034/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С.,
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
представника позивача: Васильцової О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
ВС Т А Н О В И В:
На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якійОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 фактично просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зменшити тверду грошову суми у розмірі 5 000,00 гривень до 2 563,00 гривень, але позовні вимоги виклав з вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі розміром 2563,00 грн. щомісяця.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 15.01.2025 року по справі № 208/9261/24 з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що станом на дату подачі даного позову про стягнення аліментів (згідно прохальної частини) у позивача відсутній офіційний дохід. Також у зв`язку з розірванням шлюбу, матеріальне становище позивача погіршилось, а саме у зв`язку зі сплатою на користь ОСОБА_5 грошові кошти в оплату суми від автомобіля, окрім цього позивачем було сплачено заборгованість за комунальні борги за адресою – АДРЕСА_1 в розмірі 37 081,60 гривень, де відповідно до акту № 334 від 22.04.2025 року мешкали без реєстрації сторони по справі. Вказує, що матеріальне становище погіршилось також у зв`язку зі сплатою заборгованості за теплопостачання за виконавчим провадження на суму 42 296,20 гривень, та сплатою заборгованості за аліментами у розмірі 60 000,00 гривень. Посилаючись на норми ст.192 Сімейного кодексу України, позивач просить задовольнити позов. 
19.02.2026 року від представника відповідача по справі ОСОБА_2 , адвоката – Ялової Юлії Олександрівни було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що під час судового засідання про встановлення розміру аліментів, позивач по справі ОСОБА_1 визнав повністю розмір аліментів в твердій грошовій формі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно. Також зазначає, що позивач по справі неофіційно працює в ТМ «Tristan», тобто як і при визначені аліментів, він має однакові ознаки отримання доходу. Однак позивачем не надано до суду доказів того, який дохід був у позивача на момент винесення рішення про стягнення аліментів та на момент подачі позову про зменшення аліментів. Також зазначає, про покращення матеріального стану позивача, у зв`язку з продажем автомобіля, що діаметральне до твердження позивача про погіршення його фінансового стану на цій підставі, у зв`язку зі сплатою від суми транспортного засобу на користь ОСОБА_5 , проте сума 154 470,00 грн. була отримана відповідачем в особисте користування. Вказує, про недоречність посилання позивача про погіршення фінансового стану у зв`язку зі сплатою заборгованостей за комунальні послуги, адже це було його особисте бажання. Щодо сплати заборгованості по аліментам у розмірі 60 000,00 гривень, вказує, що позивач знав та розумів свій обов`язок зі сплати аліментів, та на момент винесення судового рішення по справі № 208/9261/24 не заперечував та погодився з сумою щомісячного стягнення, однак, розуміючи наслідки, не сплачував аліменти, у зв`язку з чим і виникла заборгованість.
Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України (а.с.17).
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат – Васильцова О.М., в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 та стягнути з нього аліменти в сумі 2563,00 гривень щомісячно. 
Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Ялової Ю.О., повторно надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. 
Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського по справі № 208/9261/24 від 15.01.2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-10)
Відповідно до довідок Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 на обліку як безробітний не перебуває, та допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 30).
Відповідно до Договору комісії № 5879/25/019198 сума транспортного засобу aвтомобіля марки RENAULT MEGANE з номерним знаком НОМЕР_1 , вартість даного транспортного засобу – 195 670,00 грн. (а.с. 27).
Відповідно до розписки ОСОБА_5 від 21.05.2025 року, остання отримала грошові кошти в розмірі 41 500,00 грн, в рахунок своєї частки за автомобіль RENAULT MEGANE з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 16).
Спірні відносини сторін врегульовано нормами Сімейного кодексу України. 
Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Частиною 1 ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Зі змістом позову обставинами, які наразі впливають на розмір присуджених аліментів, є зміни матеріального та сімейного стану позивача. 
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Так, сторони у справі повинні порівно утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить їх належне утримання. При цьому, суд враховує, що розмір стягнених аліментів має бути справедливим та таким, що забезпечить необхідну участь позивача як батька в утриманні своїх дітей, та має бути достатнім для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими, - тому суд надає оцінку матеріальному та сімейному стану позивача з урахуванням розміру аліментів, присуджених до стягнення.
При розгляді справи з наданням оцінки ступеню обґрунтованості позовних вимог, суд звертає увагу, що звернення позивача до суду з позовом об`єктивно не може бути направлено на умисне ухилення від батьківського обов`язку матеріально утримувати свою дитину, - отже, суд не має сумнівів в щирості доводів позивача про дійсну необхідність зменшення розміру аліментів. 
Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі й у зв`язку з наявними хворобами, якими, як зазначено позивачем у судовому засіданні, він хворіє багато років.
Окремо слід звернути увагу на те,що згідно із ч.8 ст.7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі розміром 2563,00грн., а не зменшення розміру стягуваних аліментів за рішенням суду, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі розміром 2563,00грн., не зменшуючи при цьому їх розмір, немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.
Додатково суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 191, ч. 1 ст. 192 СК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду – 15.06.2026 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
- представник позивача :  ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
- відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя  А.С. Кузнєцова