Справа № 452/509/26 
Провадження № 2/452/929/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С., секретаря Кафтан О.Ю.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в: 
ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 23 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1647910, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 10000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування на строк 360 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення розрахунку заборгованості; надалі на підставі Договору факторингу №01.02-25/25 від 28.07.2025р. укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором; враховуючи порушення зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 56949,99грн, з яких 9999,99грн – заборгованість за тілом кредиту, 41950грн – заборгованість за відсотками, 5000грн – пеня. Відтак просять стягнути із відповідача вказану суму та понесені судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:
Судом установлено, що 23 липня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1647910, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10000грн терміном на 360 днів, а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування.
Згідно Договору факторингу №01.02-25/25 від 28.07.2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Відтак із Витягу з реєстру боржників від до Договору факторингу №01.02-25/25 від 28.07.2025 року та розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 заборгував позивачу за Договором про надання споживчого кредиту №№1647910 – 56949,99грн, з яких з яких 9999,99грн – заборгованість за тілом кредиту, 41950грн – борг за відсотками, 5000грн – пеня.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим розрахунком заборгованості. 
Звертаючись з позовними вимогами, ТзОВ «Свеа Фінанс» просить також стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 5000грн.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так як відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним кредитним договором під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення заявленої в позовних вимогах пені у загальному розмірі 5000грн.
За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та слід стягнути із відповідача заборгованість по тілу кредиту в сумі 9999,99 грн та заборгованість по відсотках в сумі 41950грн, всього 51949,99 грн, що передбачено у поданих ним розрахунках виходячи із законодавчих норм, у стягненні пені слід відмовити. 
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТзОВ «Свеа Фінанс» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2662,4грн, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №453 від 30.01.2026р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2422,78грн (51949,99 х 100% : 56949,99 = 91%; 2662,4грн. х 91% = 2422,78грн). 
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд
у х в а л и в:
Позов ТзОВ «Свеа Фінанс» задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ЄДРПОУ-37616221), - заборгованість в сумі 51949,99 грн (п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сорок дев`ять гривень 99коп) за Договором про надання споживчого кредиту №1647910 від 23 липня 2024 року та 2422,78грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 78коп) сплаченого судового збору.
У решті частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя