Справа № 369/5572/26
Провадження № 2-о/369/383/26
РІШЕННЯ
Іменем України
28.04.2026 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Худинець Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області управління державної реєстрації Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин, -
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року  ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що заявниця є матір`ю ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби поблизу м. Кремінна Луганської області. 
При зверненні до компетентних органів для реалізації прав, що випливають із факту смерті сина, заявниця зіткнулася з неможливістю документального підтвердження родинного зв`язку.
Суть проблеми полягає у технічній помилці, допущеній при складанні актового запису про народження сина: Прізвище заявниці (матері) згідно з паспортом — ОСОБА_3 (через «є»). Прізвище сина в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть вказано як ОСОБА_3 (через «е»).
Просила суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. 
У судове засідання заявниця не з`явилася, представник подав заяву про розгляду справи у його відсутність. 
У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, повідомлялись належним чином, на адресу суду направили листи про розгляд справи у їх відсутність. 
Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 липня 2023 року серії НОМЕР_1 . 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження №00051348474 від 21 травня 2025 року вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії сповіщення сім`ї №83 ІНФОРМАЦІЯ_7 від 28.06.2023 року №3870 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про смерть сина солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув на позиціях. 
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести даний факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають реалізації права заявниці, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд –
у х в а л и в :
Заяву  ОСОБА_1 заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області управління державної реєстрації Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ