Справа № 554/14436/25 
Провадження № 2/545/748/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря: Гаврися В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтавіцивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПНФУ в Полтавській області) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь надмірно отримані кошти в розмірі 3239,72 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
ГУ ПФУ в Закарпатській області переглянуто розмір призначеної пенсії з дати виникнення права, який складав 2361 грн з 13.02.2025, внаслідок чого виникла передплата пенсії в сумі 3239,72 грн за період з 13.02.2025 по 31.05.2025.
У зв`язку з виникненням передплати пенсії в сумі 3239,72 грн. за період з 13.02.2025 по 31.05.2025.
ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.06.2025 за №1600-0802-8/58478 направило претензіюна адресу відповідача з повідомленням про необхідність повернення переплати пенсії в добровільному порядку, проте на даний час кошти від ОСОБА_1 на рахунок позивача не надходили.
Відзив від відповідача не надходив.
У судове засідання представник позивача позовну заяву підтримала та просила задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Первинно пенсію гр. ОСОБА_1 призначено з 13.02.2025 на підставі заяви від 13.02.2025 №729 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви надано довідку від 01.02.2022 № 1/23, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 , про проходження служби в лавах Збройних Сил з 11.04.1980 по 24.09.1993, з 31.01.1996 по 02.08.1998.
Заява про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ України в Закарпатській області та перевірено ГУ ПФУ України в Черкаській області. За результатами розгляду ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 13.02.2025. Страховий стаж склав 35 років 5 місяців 22 дні, при цьому стаж за період проходження військової служби з 05.09.1987 по 23.12.1991враховано в трикратному розмірі. Пенсію призначено з 13.02.2025 в розмірі 2980 грн з 01.03.2025 в розмірі 3323 грн.
ГУ ПФУ в Полтавській області до ГУ ПФУ в Закарпатській області та ГУ ПФУ України в Черкаській області за №1600-0306-9/29465 від 14.04.2025 надіслано лист стосовно перегляду рішення про призначення пенсії без врахування кратного обчислення періоду проходження військової служби.
ГУ ПФУ в Закарпатській області переглянуто розмір призначеної пенсії з дати виникнення права, який складав 2361 грн з 13.02.2025, внаслідок чого виникла передплата пенсії в сумі 3239,72 грн за період з 13.02.2025 по 31.05.2025.
ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.06.2025 за №1600-0802-8/58478 направило претензію на адресу відповідача з повідомленням про необхідність повернення переплати пенсії в добровільному порядку, проте на даний час кошти від ОСОБА_1 на рахунок позивача не надходили.
Статтею 2 ЦПК Українивстановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті15, частиною першою статті16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями частини першоїстатті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе за наявності однієї з двох умов: зловживання з його боку або подання страхувальником недостовірних даних. Вищевказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженийпостановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.
Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно достатті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.
За змістом частини першоїстатті 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Згідност. 1215 ЦК Українине підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Згідно практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до частини 1статті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2статті 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, оскільки позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої пенсії; зокрема не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265, 279 ЦПК України, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів відмовити .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя:       Л. І. Стрюк