Справа № 686/31010/24
Провадження № 2/686/2955/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої-судді Чевилюк З.А.
секретаря Томашівської А.Т.
за участі позача ОСОБА_1 
представника позивача Богача А.А.
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. Просила стягнути з страхової компанії грошові кошти в сумі 59 267,54 грн., а з ОСОБА_2 відповідно 14 741,84 грн., з яких 2141,84 грн. матеріальний збиток(різниця між ринковою вартістю автомобіля ,виплаченого страхового відшкодування, залишковою вартістю автомобіля та лімітом відповідальності страховика), 2600 грн. сума витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, 10 000 грн. моральної шкоди. Просила стягнути з відповідачів судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу.
15 липня 2024 року о 10 год.30хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke”, номерний знак НОМЕР_1 , допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Almera”, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілям спричинено механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року по справі №686/20579/24. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненому ДТП та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП.
У зв`язку із механічними пошкодженнями автомобіля через дорожньо-транспорту пригоду ОСОБА_1 понесла витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до автосервісу у м.Хмельницькому в сумі 2600 грн., що підтверджується квитанцією №000143 від 15.07.2024 року та актом виконаних робіт від 15 липня 2024 року.
Страховою компанією, відповідачем, здійснено відшкодування за полісом позивачу по справі у розмірі 103 732,46 грн.
Маючи сумніви у обґрунтованості розміру страхового відшкодування позивачем по справі замовлено експертне товарознавче дослідження, за результатами якого встановлено вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Nissan Almera”, номерний знак НОМЕР_2 189346,08 грн.; вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Nissan Almera”, номерний знак НОМЕР_2 на момент огляду 02.09.2024 року 27204 грн.
Виходячи з висновку, сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля з урахуванням вартості автомобіля після ДТП повинна становити 162141,84 грн.(189346,08 грн.-27204.24грн.=162141,84 грн.
Отже, з урахуванням виплаченого ОСОБА_1 ПрАТ СК «ВУСО» страхового відшкодування в розмірі 103732,46 грн. сума матеріального збитку становить 162 121,84 грн.-103732,46 грн.=58409,39 грн.
Також позивачка понесла витрати на оплату експертного дослідження 3000 грн.
Пошкоджений транспортний засіб позивача ремонту не підлягає, внаслідок чого позивач позбавлена можливості використовувати його за призначенням. Як наслідок, у ОСОБА_1 порушені умови звичного способу життя, оскільки автомобіль був основним засобом для пересування з місця проживання(с.Правдівка) та джерелом додаткового доходу сім`ї. Знищення автомобіля обмежило мобільність, змусивши ОСОБА_1 , яка є пенсіонером за віком користуватись іншими видами транспорту, що завдало значних незручностей та додаткових витрат, тому нею заявляється моральна шкода у розмірі 10000 грн. безпосередньо до винуватця ДТП ОСОБА_2 .
Таким чином, загальний обсяг вимог до страхової компанії складає 59 267,54 грн., з яких 56267,54грн.-матеріальний збиток, 3000 грн. - витрати пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку.
Загальна сума вимог до ОСОБА_2 становить 14 741 грн..з яких 2141,84 грн. - сума матеріального збитку(невиплаченої майнової шкоди), 2600,00 грн. компенсація витрат на евакуацію транспортного засобу з місця аварії, 10000 грн. моральна шкода.
Неможливість досудового врегулювання спору зумовило звернення позивача до суду.
06 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
13 березня 2025 року позивач подала заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з страхової компанії 53 851,37 грн., в т.ч. 50851,37 грн. матеріальний збиток, 3000 грн. відшкодування витрат, пов`язаних з залученням експерта ДП «Експерт-Сервіс Авто». В свою чергу, просила стягнути з ОСОБА_2 11001,31 грн., з яких 1401,31грн. сума матеріального збитку, 2600 грн. сума витрат на евакуацію, 7000 грн. моральна шкода.
За ухвалою суду від 11 червня 2026 року провадження у справі в частині вимог позивача до ПрАТ «Страхова компанія » ВУСО» закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позовних вимог.
Позивач в судовому засіданні позовні вимог до ОСОБА_2 підтримала та наполягала на задоволені. ОСОБА_2 позов визнала частково та не заперечувала щодо задоволення вимог про стягнення з неї 1401,31 грн. матеріального збитку. Вимоги про стягнення витрат на евакуацію та правову допомогу вважає необгрнтованими та безпідставними.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.
15 липня 2024 року о 10 год.30хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke”, номерний знак НОМЕР_1 , допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Almera”, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілям спричинено механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року по справі №686/20579/24. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненому ДТП та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП.
У зв`язку із механічними пошкодженнями автомобіля через дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 понесла витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до автосервісу у м.Хмельницькому в сумі 2600 грн., що підтверджується квитанцією №000143 від 15.07.2024 року та актом виконаних робіт від 15 липня 2024 року.
ОСОБА_2 визнала розмір матеріального збитку заявлений до неї-1401,31грн.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В силу положень статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно положень пунку 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Разом з тим, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування поряд із положеннями цього Кодексу застосовуються положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV).
Так, в силу статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок та є вина зазначеної особи.
У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Франшиза- частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.(ст.9 З.У. «Про страхування»).
Відповідно до ч. 1 от. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України,- особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затв.ПКМУ №1102 від 17.12.2008р., здійснюється затримання та зберігання транспортного засобу у випадках дорожньо-транспортної пригоди, за умов передбачених чинним законодавством. Умовами повернення транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата. За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата.(п.п.12,13 Порядку).
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Отже, основний тягар відшкодування майнової шкоди, шкоди завданої здоров`ю, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, крім франшизи, яка відшкодовується винуватцем дорожньо-транспортної пригоди та шкоди, що перевищує встановлений ліміт відповідальності страховика та витрат на евакуацію транспортного засобу.
Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить статті 206 цього Кодексу.(ч.6ст.263 ЦПК).
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд.(ч.4 ст.206 ЦПК).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріального збитку у розмірі 1401,31грн.та 2600 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу. 
Зважаючи на задоволення позовних вимог, надавши належну оцінку душевним переживанням позивача, спричиненими ДТП, необхідністю організації життя, зміна його ритму, здійснення додаткових дій, направлених на отримання відшкодування збитків, суд приходить до висновку про необхідність присудження моральної шкоди до стягнення з відповідача у розмірі 5000 грн. Часткове задоволення позову в частині компенсації моральної шкоди є елементом сатисфакції; присуджений розмір відшкодування є справедливим, обґрунтованим, достатнім та немає наслідком безпідставного збагачення позивача.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 19, 81, 82,141, 263, 353 ЦПК України,

ВИРІШИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1401,31 грн. сума матеріального збитку, 2600 грн. сума витрат на евакуацію транспортного засобу, 5000 грн. моральної шкоди., всього 9004,31 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2026 року.
Суддя З.А.Чевилюк