Справа № 496/1338/26
Провадження № 2/496/2403/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Шаньшиної М.В.,
секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України, 

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 269692,18 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що 08.02.2008 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0035/74/88139, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на суму 95 000 доларів США. 08.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №014/0035/74/88139/1, за яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням боржника. 28.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за Кредитним договором. В свою чергу, АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги №114/2-60 від 28.04.2023 року, укладеного між АТ «Оксі Банк» та АТ «Райффайзен Банк». 21.10.2011 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-328/11 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитом на загальну суму 980352,01 грн., державне мито у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 
Таким чином, загальна заборгованість по сплаті витрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, станом на момент подання позову становить 269 692,18 грн., з яких: три відсотка річних – 73230,95 грн.; інфляційні витрати – 196461,23 грн., у зв`язку з чим, представник позивача звернувся з позовом до суду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.
Суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.02.2008 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0035/74/88139, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на суму 95 000 доларів США. 08.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №014/0035/74/88139/1, за яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням боржника.
28.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за Кредитним договором. В свою чергу, АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги №114/2-60 від 28.04.2023 року, укладеного між АТ «Оксі Банк» та АТ «Райффайзен Банк». 
21.10.2011 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-328/11 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитом на загальну суму 980352,01 грн., державне мито у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 
Таким чином, загальна заборгованість по сплаті витрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, станом на момент подання позову становить 269 692,18 грн., з яких: три відсотка річних – 73230,95 грн. (за період з 05.09.2017 року по 01.03.2020 року); інфляційні витрати – 196461,23 грн. (за період вересень – березень 2020 року). 
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
Таким чином, 3 % річних та індекс інфляції мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника, а тому при його обрахунку береться за основу прострочена сума.
Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 19.06.2018 у справі № 646/14523/15-ц.
Тобто, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України.
За змістом статей 625, 1212 ЦК України положення статті 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 (справа № 910/10156/17).
За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
У постанові Верховного Суду від 31 липня 2024р. суд зазначив, що після рішення суду договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.
Наведені правові позиції дають підставу для висновку, що з дати набрання судовими рішеннями законної сили про стягнення суми боргу, зобов`язання відповідачів сплатити кошти на користь позивача стали грошовими; та несвоєчасне їх виконання є підставою для застосування до боржникам відповідальності, передбаченою частиною 2 статті 625 ЦК України.
Таким чином позов ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4127,06 грн., солідарно з кожного по 2063,53 грн.
Керуючись ст.ст.11,525,526,530,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10,12,81,95,141, 247,258-259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 солідарно на користь ТОВ «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) три проценти річних та інфляційні витрати у розмірі 269692,18 грн., у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №014/0035/74/88139 від 08.02.2008 року та рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.10.2011 року у справі №2-328/11. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 4127,06 грн., солідарно з кожного по 2063,53 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя М.В. Шаньшина