Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 565/72/26
Провадження № 33/4815/597/26

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М., 
секретар судового засідання - Москалик Т. С.,
з участю ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Полюхович Оксани Іванівни,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Полюхович Оксани Іванівни на постанову Вараського міського суду Рівненської області від 10 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вараського міського суду Рівненської області від 10 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Полюхович О. І. подали апеляційну скаргу, в якій вказують, що оскаржувана постанова є незаконною, судом неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначають, що  ОСОБА_1 не визнає себе винною, її вина у вчиненні правопорушення за ст. 173 КУпАП не доведена. ОСОБА_1 переконана, що незважаючи на незначний розмір штрафу, вона зобов`язана відновити справедливість та довести свою невинуватість. Сверджує, що ОСОБА_1 не вчиняла дрібне хуліганство, вона не порушувала громадський порядок та спокій громадян, не розбивала молотком вічко вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та не пошкоджувала лицеву частину цих дверей, за місцем проживання ОСОБА_2 , вона не висловлювалась нецензурною лайкою відносно ОСОБА_2 . Суд не взяв до уваги те, що  ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні 10.03.2026 року, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні у психіатричному закладі, та не відклав розгляд даної справи ( ОСОБА_1 не затягувала розгляд справи). У справі відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 18.12.2025 року розбила вічко вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та пошкодила лицеву сторону дверей цієї квартири, коли відбулись такі пошкодження та чи взагалі має місце таке пошкодження. Зазначає, що сама по собі обставина наявності відеозаписів якоїсь події, яка не має жодного відношення до події 18.12.2025 року, що описана у протоколі, не вказує, що подія взагалі мала місце 18.12.2025 року, в т.ч. за участі саме  ОСОБА_1 . Відеозаписи вчинені 19.12.2025 року, а не 18.12.2025 року, як вказано у протоколі. Окрім того, з наданих відеозаписів чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 була потерпілою стороною (на неї вчинявся тиск фізичного характеру, її ображали та не пускали до власної квартири сторонні особи). Із цих записів слідує, що мова ведеться про інші обставини, а не про пошкодження вічка та дверей квартири АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 нікого не ображає, нецензурно не висловлюється та не грубить. Запису події від 18.12.2025 року взагалі немає в матеріалах справи. Вважає, що не доведено причинно-наслідковий зв`язок між так званою подією від 18.12.2025 року та особою ОСОБА_1 . Обставина того, що 26.12.2025 року поліцейський спілкувався із ОСОБА_1 , про що є відеозапис з нагрудної камери поліцейського, та запитував у неї про подію щодо нанесення удару молотком по вічку дверей, не вказує на вину ОСОБА_1 , оскільки остання свою причетність до такої події не визнала та заперечувала. Суд врахував лише пояснення ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою. Вважає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена жодними належними доказами. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказують, що  ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні 10.03.2026 року з поважних причин, а саме, у період з 18.02.2026 року по 30.03.2026 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» з приводу хронічного психічного захворювання, що підтверджується медичною довідкою. До вказаного медичного закладу ОСОБА_1 була супроводжена поза власною волею, в примусовому порядку працівниками поліції, перебуваючи у лікарні вона не мала мобільного зв`язку, була позбавлена телефону. У вказаний період ОСОБА_1 не спілкувалася із своїм захисником, про що захисником було повідомлено в судовому засіданні 10.03.2026 року (адвокату Полюхович О. І. не було відомо про місце перебування ОСОБА_1 та про причину відсутності зв`язку з нею). Про те, що ОСОБА_1 перебуває в психіатричному закладі повідомила ОСОБА_2 безпосередньо в судовому засіданні. Після повернення із медичного закладу, ОСОБА_1 ще проходила стаціонарне лікування з 03.04.2026р. по 14.04.2026р. у місцевому медичному закладі, що підтверджується рішенням ЛКК КНП «Вараська багатопрофільна лікарня» від 20.04.2026 року. Вказує, що ОСОБА_1 не отримувала копію оскаржуваної постанови, а адвокат Полюхович О. І. без попереднього погодження з клієнтом та без її відому не мала права ініціювати подання апеляційної скарги. Вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважних причин.З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. 

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно  ОСОБА_1 винесена – 10.03.2026 року, апеляційна скарга подана – 22.04.2026 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Судом першої інстанції було направлено копію постанови  ОСОБА_1 – 10.03.2026 року (а.с. 23), яка повернулася до суду без вручення адресату (а.с. 28). Згідно копії медичної довідки КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_1 у період з 18.02.2026 року по 30.03.2026 року перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу хронічного психічного захворювання (а.с. 34), а у період з 03.04.2026 року по 14.04.2026 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП «Вараська багатопрофільна лікарня», що підтверджується копією рішення ЛКК № 231 від 20.04.2026 року (а.с. 35). Згідно заяви, адвокат Полюхович О. І. ознайомилася з матеріалами справи 21.04.2026 року (а.с. 31).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 470196 від 26.12.2025 року  ОСОБА_1 18.12.2025 року близько 17 год. 45 хв. в  АДРЕСА_2 на сходовій клітці 3-го поверху та сходовій клітці 4-го поверху, розбила молотком вічко вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та подряпала лицеву частину вхідних дверей до вказаної квартири, де проживає ОСОБА_2 , також ображала нецензурною лайкою і погрожувала ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.Упротоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено: ОСОБА_2 .  ОСОБА_1 відмовилась від дачі пояснення по суті порушення, також відмовилась від підпису у протоколі та отримання його копії, що було зафіксовано на бодікамеру поліцейського. 

В матеріалах справи міститься рапорту ЄО №9215 від 18.12.2025 року у змісті якого вказано, що 18.12.2025 року о 18 год. 00 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що 18.12.2025 року о 17 год. 59 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , просять направити наряд поліції для супроводу сусідки ОСОБА_1 у лікувальний заклад, загострення психічної хвороби, агресивна, б`є молотком по дверях, проживає одна. Зазначений результат відпрацювання: інформація потребує додаткового розгляду. Згідно Рапорту Вараський РВП ГУНП в Рівненській області поліцейського офіцера громади Полюховича В. М. від 18.12.2025 року 18:49 год. вбачається, що по приїзду на місце події доправити дану громадянку до лікувального закладу не представилось можливим, оскільки вона зачинилась у квартирі та двері не відчинила, за дверима лаялась нецензурною лайкою (а.с. 3).

До протоколу додано фототаблиця пошкоджень дверей квартири АДРЕСА_4 , громадянкою  ОСОБА_1 , на фото зображено пошкодження вічка вхідних дверей та пошкодження лицевої частини вхідних дверей (а.с. 6, 7).

У письмових поясненнях від 26.12.2025 року, потерпіла ОСОБА_2 вказала, що у них із сусідкою з квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 тривалий час відбуваються конфліктні ситуації через її неадекватну поведінку. Так, 18.12.2025 року близько 17:45 год. ОСОБА_1 підійшла до її дверей, била їх молотком, залишила декілька подряпин, вщент розбила дверне вічко. Потім, коли ОСОБА_2 відчинила двері, то ОСОБА_1 почала її ображати нецензурною лайкою, звинувачувати у крадіжках. Далі прийшла ОСОБА_3 , яка намагалась заспокоїти ОСОБА_1 , але стало ще гірше, вона їх двох шарпала і намагалась вдарити. Майже все, що відбувалося ОСОБА_2 вдалося зняти на відео. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене дрібне хуліганство (а.с. 5).

Будь-які пояснення по суті події, що мала місце 18.12.2025 року,  ОСОБА_1 відмовилась надавати працівнику поліції, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери поліцейського (а.с. 8).

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи. 

Відеозаписами долученими до протоколу, які були створені потерпілою ОСОБА_2 на місці події, а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, який прибув на виклик для з`ясування обставин, що сталися 18.12.2025 року між сусідами, підтверджено обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 470196 від 26.12.2025 року складеному відносно  ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 та її захиснику - адвокату Полюхович Оксані Іванівні строк на апеляційне оскарження постанови Вараського міського суду Рівненської області від 10 березня 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Полюхович Оксани Іванівни залишити без задоволення.

Постанову Вараського міського суду Рівненської області від 10 березня 2026 року відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду        Ковальчук Н. М.