ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5121/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025р. (суддя Кармазина Т.М) в адміністративній справі №340/5121/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №3601 від 26 червня 2025 р. про утримання з нього переплати пенсії за період з 01 березня 2022 р. по 31 липня 2024 р. в сумі 54 122,00 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на його користь утриману суму пенсію в розмірі 34 721,75 грн.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що протиправним є рішення відповідача про утримання із позивача пенсії по інвалідності, під час проходження ним військової служби. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №3601 від 26 червня 2025 р. та стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 3 659,14 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вказане рішення оскаржено сторонами в апеляційному порядку.
Позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позову та стягнути на його користь з відповідача утриману пенсію в сумі 34 721,75 грн. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача підстав для утримання з нього пенсії за період проходження ним військової служби. Водночас, суд помилково відмовив стягнути на його користь з відповідача утриману суму пенсії в розмірі 34 721,75 грн. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у 
задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обгрунтовує тим, що у зв`язку із проходженням військової служби, позивач не мав права на отримання надбавки до пенсії на непрацездатних членів сім`ї, тому за вказаний період з нього правомірно її утримано. 
Відповідач в поданій ним апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог повністю. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги також вказує, що позивачу як непрацюючому пенсіонеру було нараховано надбавку до пенсії на непрацездатних членів сім`ї, на яку він не мав права в період проходження військової служби, внаслідок чого виникла переплата пенсії, яка із урахуванням суми доплати, нарахованої після демобілізації позивача становить 19 400,25 грн. (рішення №3601 від 26 червня 2025 р.). Оскільки в добровільному порядку переплату позивачем не повернуто, то в серпні 2025 року з пенсії позивача було утримано переплату в розмірі 20% пенсії, що складає 3 659,14 грн. 
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує про відсутність у відповідача права для утримання з нього пенсії в розмірі 34 721,75 грн. за період проходження ним військової служби.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 02 серпня 2018 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення. У період з 28 лютого 2022 р. по 14 серпня 2024 р. позивач проходив службу в Збройних Силах України у зв`язку із мобілізацією. Відповідачем прийнято рішення №3601 від 26 червня 2025 р. про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача за період з 01 березня 2022 р. по 30 червня 2025 р. в сумі 19 400,25 грн. (переплата надбавки на утриманців) у зв`язку із неповідомленням про призов на військову службу. Про прийняте рішення позивача повідомлено листом №5136-5249/Л-03/8-1100/25 від 27 червня 2025 р., а також запропоновано повернути зайво отримані кошти, а в разі ненадходження коштів повідомлено про їх утримання з нарахованої пенсії в розмірі 20% щомісячно.
Не погоджуючись з рішенням відповідача №3601 від 26 червня 2025 р., позивач звернувся до суду із вимогою визнати його неправомірним та скасувати та з вимогою стягнути на його користь з відповідача утриману суму пенсії в розмірі 34 721,75 грн. 
Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив військову службу під час мобілізації, що безпосередньо вплинуло на його можливість своєчасно подати відповідні відомості до Пенсійного органу, тобто в його діях відсутній умисел щодо протиправного заволодіння пенсією. Також, враховуючи надану відповідачем інформацію, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача утриману пенсію в розмірі 3 659,14 грн. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом "а" частини 1 статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що до пенсії по інвалідності, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім`ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.
Відповідно до пункту "а" частини 4 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено поняття працюючого пенсіонера, а саме особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1-7, 11-13 частини першої статті 11 цього Закону;
Пунктом 11 частини 1 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу", особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 28 лютого 2022 р. по 14 серпня 2024 р. проходив військову службу під час мобілізації (а.с. 22 - 28), тому в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в даний період набув статусу працюючого пенсіонера. 
Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Верховний Суд в постанові від 25 жовтня 2021 р. у справі №554/4736/17 та в постанові від 19 травня 2023 р. у справі №260/4933/21 зазначив, що відповідальність у вигляді утримання надмірно сплачених сум пенсії, може бути покладена на громадянина виключно внаслідок вчинення ним активних та навмисних дій з боку пенсіонера. Встановлення недобросовісної поведінки пенсіонера безпосередньо залежить від практичної можливості повідомити пенсійний орган про працевлаштування.
Проходження позивачем в період з 28 лютого 2022 р. по 14 серпня 2024 р. військової служби, безумовно вплинуло на можливість подання ним вчасно до Пенсійного фонду відомостей, що спричиняють зміну розміру пенсії. 
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав у відповідача стягувати з позивача суми пенсії за період проходження ним військової служби. 
В матеріалах справи наявна копія рішення відповідача №3601 від 26 червня 2025р. про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій за період з 01 березня 2022 р. по 30 червня 2025 р. в сумі 19 400,25 грн. (переплата надбавки на утриманців) (а.с. 78). 
Слід звернути увагу, що військову службу позивач проходив в період з 28 лютого 2022 р. по 14 серпня 2024 р. Докази проходження ним військової служби або працевлаштування після 14 серпня 2024 р. матеріали справи не містять. 
Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність стягнення на його користь з відповідача утриману з нього пенсію в розмірі 34 721,75 грн., то слід зазначити наступне. 
В матеріалах справи наявні письмові пояснення відповідача щодо утримання з позивача переплати нарахованої йому пенсії в розмірі 19 400,25 грн. лише в частині суми 3 659,14 грн. (а.с. 95,96). Позивачем в свою чергу не доведено стягнення з нього відповідачем пенсії в розмірі 34 721,75 грн., тому доводи його апеляційної скарги в цій частині слід відхилити. 
Оскільки, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 р. в адміністративній справі №340/5121/25 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий