ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/24044/25
провадження № 2/753/1781/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6334235 від 27.03.2024 у розмірі 33 022,00 грн, яка складається з: 8 800,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 24 222,00 грн - прострочена заборгованості за відсотками.
Позовна заява обґрунтована тим, що 27.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі. Кредитодавець виконав свої зобов`язання та перерахував Відповідачу кредитні кошти у розмірі 11 000,00 грн на його банківську картку. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував. Договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ було укладено 29.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Позивачем, за яким Позивач набув право вимоги до Відповідача.
Ухвалою від 02.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Позивач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки не повідомив, відзив на подав.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних згідно з частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України.
Суд встановив факт укладення кредитного договору № 6334235 від 27.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Договір підписаний Відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Сторони погодили умови договору, зокрема: сума кредиту - 11 000,00 грн, строк кредитування - 105 днів, тобто до 10.07.2024, комісію за надання кредиту - 1 100,00 грн (що становить 10% від суми кредиту); розмір процентів: 1,70% у пільговий період, 2,30% протягом поточного періоду, порядок пролонгації.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та 27.03.2024 перерахував кошти на рахунок Відповідача у розмірі 11 000,00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Відповідач порушив свої зобов`язання та своєчасно кошти у повному обсязі не повернув.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України.
Щодо нарахування відсотків та зарахування платежів. 
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.
Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, статтю доповнити частиною п`ятою такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (пункт 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX).
Отже, за загальним правилом норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження ставки застосовується до договорів про споживчий кредит, укладених починаючи з 24 грудня 2023 року. Водночас до договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, вимога щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовується виключно у випадку, якщо строк дії таких договорів було продовжено.
Також цим же Законом розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, яким передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) - 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) - 1,5%.
У цій справі, що розглядається, кредитний договір був укладений 27.03.2024, тобто після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому пункт 17 Перехідних положень не може бути застосований до спірних правовідносин.
Для нових договорів діє норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», тому максимальний розмір денної процентної не може перевищувати 1%. 
Водночас умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Суд не бере до уваги розрахунок відсотків, наданий Позивачем до позову, оскільки він ґрунтується на нікчемних умовах договору (ставка 1,70% та 2,30% на день). Враховуючи нікчемність цих умов у частині перевищення законодавчого ліміту, суд застосовує пряму норму частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та здійснює власний перерахунок в межах максимальної дозволеної ставки 1 відсоток на день.
Відповідно до розрахунку заборгованості, Відповідач здійснював часткові погашення заборгованості. 
Відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України, у разі недостатності суми, сплаченої для виконання грошового зобов`язання, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Сума кредиту становить 11 000,00 грн. 
Відповідно до наданого розрахунку, первісний кредитор (ТОВ «Мілоан») 27.03.2024 (дату укладення кредитного договору) здійснив такі нарахування: 
- 11 000,00 грн - надання кредиту;
- 1 100,00 грн - нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту;
- 1 100,00 грн - нарахування комісії за надання кредиту.
27.03.2024 Відповідач сплатив 3 300,00 грн, з яких, відповідно до розрахунку заборгованості, зараховано:
- 1 100,00 грн - як сплату тіла кредиту;
- 1 100,00 грн - як сплату комісії за надання кредиту;
- 1 100,00 грн - як сплату комісії за управління та обслуговування кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору, комісія за надання кредиту - одноразова винагорода, що сплачується Позичальником за підготовку, організацію та надання Кредитодавцем фінансової послуги (кредиту), та встановлена в п.1.5. цього Договору. 
Комісія за управління та обслуговування кредиту - винагорода, що сплачується Позичальником у випадку пролонгації строку кредитування за ініціативою Позичальника відповідно до п.2.3 Договору, та пов?язана з необхідністю управління та обслуговування кредиту Кредитодавцем (білінг, сервісні повідомлення, актуалізація інформації в особистому кабінеті Позичальника, тощо) протягом додаткового періоду (строку пролонгації) та понад строк, з якого виходив Кредитодавець при укладенні цього договору. 
Нараховані 27.03.2024 Первісним кредитором 1 100,00 грн комісії за управління та обслуговування кредиту є безпідставними, оскільки таке нарахування здійснено в межах правомірного користування Відповідачем кредитними коштами та пролонгація не відбувалась, додатковий строк не визначався. Стягнення плати за послугу, яка фактично не була надана позичальнику (послуга з пролонгації), є неправомірним
Таким чином, Суд зараховує: 1 100,00 грн - як сплату комісії за надання кредиту (оскільки така умова прямо погоджена у кредитному договорі сторонами) та 2 200,00 грн як сплату тіла кредиту (1 100,00 грн - зараховані як сплата тіла кредиту, 1 100,00 грн - зараховані як сплата комісії за управління та обслуговування кредиту, яка визнана судом необґрунтованою).
Після цього платежу залишок тіла кредиту становив 8 800,00 грн.
За розрахунком Суду, у період з 28.03.2024 по 16.04.2024 (20 днів) правомірний розмір відсотків, розрахований за ставкою 1 відсоток на день від суми 8 800,00 грн, становить 1 760,00 грн (8 800,00 грн * 1 % * 20 днів).
16.04.2024 Відповідач здійснив платіж на загальну суму 3 300,00 грн, яка згідно з наданим розрахунком, була розподілена як 2 200,00 грн на сплату процентів та 1 100,00 грн на тіло кредиту. 
Відповідно до положень статті 534 Цивільного кодексу України Суд перерозподіляє цю суму. Із 3 300,00 грн першочергово погашаються правомірніо нараховані відсотки у розмірі 1 760,00 грн. Залишок платежу у розмірі 1 540,00 грн (3 300,00 грн - 1 760,00 грн) спрямовується на погашення тіла кредиту.
Станом на 16.04.2024 залишок заборгованості за тілом кредиту становить 7 260,00 грн (8 800,00 грн - 1 540,00 грн). Заборгованість за відсотками за цей період погашена повністю.
За період з 17.04.2024 до 10.07.2024 включно (дату закінчення договору), що становить 85 днів, розмір заборгованості за відсотками, розрахований за ставкою 1 відсоток на день від залишку тіла кредиту 7 260,00 грн, становить 6 171,00 грн (7 260,00 грн * 1 % * 85 днів).
Загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором становить 13 431,00 грн, яка складається з 7 260,00 грн за тілом кредиту та 6 171,00 грн заборгованості за відсотками.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором після закінчення строку кредитування.
Сторони у Кредитному договорі погодили, що кредит надається 27.03.2024 строком на 105 днів, тобто до 10.07.2024.
Відповідно до п. 2.3.1. Кредитного договору, позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Позичальнику доступна - можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим пі Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додаткового договору/додаткової угоди, що підписується Позичальником зв?язку з пролонгацією та певну частку заборгованості за Договором (якщо передбачено додатковою угодою/договором). Комісія за управління та обслуговування кредиту нараховується в момент підписання додаткового договору/додаткової угоди. 
Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із зазначеною датою із застосування одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в SMS-повідомленні, також підписати додатковий договір/додаткову угоду до Договору, що містить оновлений графік платежі та здійснити платіж обумовлений цим п.2.3 Договору та визначений додатковим договором/додаткова угодою. Після здійснення Позичальником зазначеного платежу(ів), умови кредитного договору, ч стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата остаточного погашення заборгованості разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються в додатковому договорі/додатковій угоді, що підписується сторонами у зв?язку пролонгацією та містить оновлений графік платежів, який, якщо це не суперечить чинному законодавству за формою та змістом може (не обов?язково) відрізнятись від додатку №1. У випадку розбіжностей умовами кредитного договору, включаючи додатки 1-3 та додатковою угодою/додатковим договором, - підписується сторонами у зв?язку з пролонгацію, застосовуються умови визначені такою додаткови угодою/додатковим договором. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених цим пунктом, т.ч. не здійснення платежу та/або не підписання додаткового договору/додаткової угоди, не призводить до пролонгації. 
Оскільки строк кредитування за договором становив 105 днів і закінчився 10.07.2024, кредитодавець втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом після вказаної дати. Позивачем до позову Додаткової угоди, укладеної між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , долучено не було, відповідно до наданого розрахунку Відповідачем не було сплачено комісію за управління та обслуговування кредиту після закінчення строку кредитування. За таких умов, нарахування відсотків поза межами узгодженого строку кредитування є безпідставним, а тому нарахування первісним кредитором відсотків за період з 11.07.2024 по 09.08.2024 задоволенню не підлягають.
Щодо переходу права вимоги. 
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024. Позивач належним чином набув статусу нового кредитора та наділений повноваженнями вимагати від Відповідача виконання грошового зобов`язання.
Щодо розподілу судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. 
Оскільки позов задоволено частково на суму 13 431,00 грн, тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 985,26 грн., розрахований пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Також позивач просив стягнути з Відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Наданими суду доказами (в копіях): - договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; актом №Д/3198 наданих послуг від 20.08.2025; детальним описом наданих послуг до акту №Д/3198 від 20.08.2025 доведено, що послуги з професійної правничої допомоги на суму у розмірі 8 000,00 грн Позивачу надавав адвокат Усенко М.І.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру понесених іншою стороною витрат.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Хоча у цій справі відповідач не заявляв формального клопотання про зменшення витрат, суд, здійснюючи власну оцінку поданих доказів (акту №Д/3198 від 20.08.2025 та детального опису), констатує недоведеність розумності заявлених витрат у розмірі 8 000,00 грн. Суд, оцінивши докази, вважає, що у цій справі, яка є справою незначної складності, витрати у розмірі 8 000,00 грн не є співмірними із складністю справи, є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі, у зв`язку з чим вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу - у розмірі 3 000,00 грн.
Отже, розподілу підлягають витрати у розмірі 3 000,00 грн (які охоплюють усну консультацію Клієнта щодо перспектив та порідку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження праової позиції Клієнта у справі; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта), які є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі. У стягненні 5 000,00 грн, суд відмовляє, оскільки витрати у цьому розмірі є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі.
Керуючись нормами ст. 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, Суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 6334235 від 27.03.2024 у розмірі 13 431,00 грн, судовий збір у розмірі 985,26 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, разом - 17 416,26 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 24.06.2026.

Суддя В.М. Маркєлова