ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/645/26	
За позовом Приватного акціонерного товариства "Завод Фрунзе", м. Харків 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", м. Павлоград Дніпропетровської області 
про стягнення 2 790 000,00грн 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Большакова А.О.
Представники:
Від позивача: Біловус Р. В., адвокат, довіреність від 19.01.2026, (в режимі відеоконференції)
Від відповідача: Патокін М.Б., адвокат, довіреність №2011/14 від 20.11.2023 

С У Т Ь С П О Р У: 
Приватне акціонерне товариство "Завод Фрунзе" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" заборгованості у розмірі 2 790 000,00грн.
В оґбрунтування заявлених вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено договір №1402 від 11.11.2022 на поставку секцій огорожі, полотен решетних зерноочисних машин та інших металовиробів в асортименті, по кількості, якості і ціні згідно із специфікацією. Замовлена відповідачем продукція у повному обсязі поставлена на адресу покупця на суму 8 343 127,63грн. Відповідач здійснив оплату поставленої продукції частково на суму 5553127,63грн. Остаточна заборгованість на день подання позову складає 2790000,00грн та відповідачем не сплачена.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 справу №904/645/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" в межах суми заявлених вимог - у розмірі 2790000,00грн, розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в банківських установах.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в банківських установах у межах суми заявлених вимог - у розмірі 2790000,00грн (два мільйона сімсот дев`яносто тисяч гривень 00 копійок).
Ухвалою суду від 19.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.03.2026.
З 16.03.2026 підготовче засідання відкладено на 02.04.2026.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 27.04.2026. З 27.04.2026 розгляд справи відкладено на 12.05.2026.
12.05.2026 від відповідача до початку судового розгляду надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсягу та клопотання здійснити розподіл витрат по сплаті судового збору у порядку статті 130 ГПК України.
Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.
У судовому засіданні 12.05.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В:
Приватним акціонерним товариством "Завод Фрунзе" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (покупець) укладено договір поставки №1402 від 11 листопада 2022 року
Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити секції огорожі, полотна решетні зерноочисних машин та інші металовироби (надалі продукція) в асортименті, по кількості, якості і ціні згідно із специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору.
Поставка продукції здійснюється згідно умов EXW, за адресою вул. Плеханівська, 126А, м. Харків, 61037 (Інкотермс-2010) (п.3.1.) .
Виготовлення продукції відбувається згідно заявки, яка надійшла від покупця (поштою або за допомогою факсимільного зв`язку) на асортимент та кількість продукції по узгодженим кресленням, після надходження передоплати на поточний рахунок постачальника (п.3.2. договору).
Згідно п.3.3. договору поставка продукції здійснюється не пізніше, ніж через 21 робочий день з моменту надходження коштів на поточний рахунок постачальника згідно п.5.1. договору.
Постачальник повідомляє покупця про готовність продукції до відвантаження (п.3.4. договору).
Відповідно до положень п. 5.1 Договору за замовлену продукцію Покупець проводить 100% передоплату на поточний рахунок Постачальника згідно виставленого рахунку не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту їх отримання.
Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022, а по взаєморозрахунках-до повного виконання своїх обов`язків сторонами (п.11.1 договору).
На виконання умов договору Приватне акціонерне товариство "Завод Фрунзе" поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" прийняло замовлену продукцію на загальну суму 8343127,63грн, про що свідчать видаткові накладні:
№80418 від 12.11.2022 на суму 88 000,08грн; №80785 від 17.11.2022 на суму 79 200,07грн; №81017 від 21.11.2022 на суму 329 609,88грн; №81221 від 23.11.2022 на суму 215 204,94грн; №81330 від 26.11.2022 на суму 439 716,88грн; №81746 від 02.12.2022 на суму 397 140,00грн; №81985 від 07.12.2022 на суму 225 980,14 грн; №82038 від 08.12.2022 на суму 329 609,88 грн; №82199 від 10.12.2022 на суму 329 609,88 грн; №82426 від 15.12.2022 на суму 285661,90 грн; №82432 від 15.12.2022 на суму 85947,98 грн; №83119 від 28.12.2022 на суму 230 726,92 грн; №82129 від 05.01.2023 на суму 329 609,88 грн; №82287 від 10.01.2023 на суму 362 570,87грн; №82308 від 10.01.2023 на суму 329 609,88грн; №82598 від 16.01.2023 на суму 274 674,90грн; №82771 від 19.01.2023 на суму 329 609,88грн; №82798 від 20.01.2023 на суму 329 609,88грн; №82919 від 23.01.2023 на суму 329 609,88грн; №83061 від 25.01.2023 на суму 450 466,84грн; №83316 від 28.01.2023 на суму 164 804,94грн; №83568 від 30.01.2023 на суму 164 804,94грн; №83654 від 31.01.2023 на суму 274 674,90грн; №83711 від 01.02.2023 на суму 329 609,88грн; №84057 від 03.02.2023 на суму 307 635,89грн; №84116 від 06.02.2023 на суму 329 609,88грн; №84294 від 08.02.2023 на суму 439 479,84грн; №84481 від 10.02.2023 на суму 274 674,90грн; №84735 від 15.02.2023 на суму 285 661,90грн.
Також, факт поставки та отримання продукції Покупцем підтверджується Товарно-транспортними накладними, в яких наявні штамп та відмітка відповідальної особи Покупця про її отримання, а також посилання на вищевказані видаткові накладні, а саме: ТТН №290а/12.11 від 12.11.2022, ТТН №392а/17.11 від 17.11.2022, ТТН №494/1/21.11 від 21.11.2022, ТТН №530/1/23.11 від 23.11.2022, ТТН№592/1/26.11 від 26.11.2022, ТТН№46/02.12 від 02.12.2022, ТТН №180/07.12 від 07.12.2022, ТТН №211/08.12 від 08.12.2022, ТТН №280/10.12 від 10.12.2022, ТТН №356/15.12 від 15.12.2022, ТТН №357/15.12 від 15.12.2022, ТТН №466.1/28.12 від 28.12.2022, ТТН №10/05.01 від 05.01.2023, ТТН №33/10.01 від 10.01.2023, ТТН №34/10.01 від 10.01.2023, ТТН №81/16.01 від 16.01.2023, ТТН №88/19.01 від 19.01.2023, ТТН №92/20.01 від 20.01.2023, ТТН №111/23.01 від 23.01.2023, ТТН №116/25.01 від 25.01.2023, ТТН №137/28.01 від 28.01.2023, ТТН №158/30.01 від 30.01.2023, ТТН №169/31.01 від 31.01.2023, ТТН №1/01.02 від 01.02.2023, ТТН №47/03.02 від 03.02.2023, ТТН №98/06.02 від 06.02.2023, ТТН №130/08.02 від 08.02.2023, ТТН №162/10.02 від 10.02.2023, ТТН №309/15.02 від 15.02.2023.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" частково сплатило за поставлену Продукцію грошові кошти в розмірі 5 553 127,63 грн (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят три тисячі сто двадцять сім гривень 63 копійки), в т.ч. ПДВ, що підтверджується банківськими виписками:
від 11.11.2022 на суму 81 000,08 грн; від 14.11.2022 на суму 7 000,00 грн; від 18.11.2022 на суму 79 200,07 грн; від 29.12.2022 на суму 329 609,88 грн; від 30.12.2022 на суму 170 204,94 грн; від 16.01.2023 на суму 15 283,12 грн; на суму 45 000,00 грн.; на суму 439 716,88 грн; від 11.09.2023 на суму 200 000,00 грн; від 01.07.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 500 000,00 грн; від 09.09.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 500 000,00 грн; від 02.10.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 500 000,00 грн; від 02.12.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 1 500 000,00 грн); від 15.12.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 100 000,00 грн); від 29.12.2025 (оплата за матеріали по Договору №1402 від 11.11.2022) на суму 1 086 112,66 грн.).
При цьому, жодних зауважень (претензій) щодо строків поставки, кількості, якості, асортименту, ціни тощо поставленої Продукції від ТОВ "Євробуд Плюс" не надходило. Про наявність інших обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань з оплати поставленої Продукції заявлено не було, що свідчить про прийняття її Покупцем та настання обов`язку щодо її оплати.
21.08.2025 позивачем, у відповідності до вимог п. 9.3 Договору, на адресу відповідача було надіслано відповідну Претензію (вих.№0152-2396 від 21.08.2025 року) з вимогою сплатити на користь ПАТ "Завод Фрунзе" заборгованість за вищевказаним Договором поставки №1402 від 11.11.2022 у розмірі 6 476 112,66грн.
У відповідь на вказану Претензію ТОВ "Євробуд Плюс" листом від 26.08.2025 №2608/4 визнало наявність заборгованості перед ПАТ "Завод Фрунзе" за Договором поставки №1402 від 11.11.2022 у розмірі 6 476 112,66 грн та гарантувало її повну оплату в строк до 30.09.2025.
Листом-повідомленням від 01.10.2025 вих. №0110/1 Відповідач ще раз підтвердив наявність вказаної заборгованості та прохав про відтермінування остаточного розрахунку по Договору до 30.10.2025.
Таким чином, ТОВ "Євробуд Плюс" визнало свій обов`язок щодо оплати поставленої Продукції та наявність вищевказаної заборгованості по Договору, однак остаточно не виконало його у повному обсязі.
Розмір остаточної заборгованості ТОВ "Євробуд Плюс" перед ПАТ "Завод Фрунзе" по Договору поставки №1402 від 11.11.2022 становить 2 790 000,00 грн. (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлену продукцію в розмірі 2790000,00грн.
Відповідач коштів у сумі 2790000,00грн позивачу не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.
Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості поставленого товару.
Укладений між сторонами договір №1402 від 11.11.2022 за своєю правовою природою є договором поставки.
Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення аналогічного змісту викладені в частині першій статті 712 Цивільного кодексу України.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Приписами статті 655 цього Кодексу визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За приписом частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що покупець за замовлену продукцію проводить 100% передоплату на поточний рахунок постачальника згідно виставленого рахунка не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту їх отримання.
У встановлений договором строк відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав.
Доказів оплати поставленого товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував, позовні вимоги визнав.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Частиною першою статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частинами першою, четвертою статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46, ч. 7 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).
Заява про визнання позову підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" Патокіним М.Б., повноваження якого, в тому числі й на визнання позову, підтверджуються довіреністю №2011/14 від 20.11.2023 (а.с.140). 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову у сумі 2790000,00грн, за встановлених судом обставин, не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом.
З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 2790000,00грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 41850,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7640047764 від 12.02.2026 (замість 33480,00грн- 2790000,00грн х1,5%х0,8) та у розмірі 1664,00грн згідно платіжної інструкції № 7640047765 від 12.02.2026 (а.с.7, 70,74-75). 
Стаття 130 Господарського процесуального кодексу України регламентує розподіл судових витрат у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до частини першої названої статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, частина перша статті 130 ГПК України встановлює спеціальні правили, які стосуються певних окремих випадків розподілу судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Такі положення статті 130 ГПК України кореспондуються із частиною третьою статті 7 Закону України "Про судовий збір", де, зокрема відзначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 ГПК України до питань, що суд вирішує при ухваленні судового рішення належать, зокрема питання розподілу судових витрат.
Системний аналіз положень частини першої статті 130, частини першої статті 129, пункту 5 частини першої статті 237 ГПК України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
При цьому, як відзначив Верховний Суд у постанові від 30.01.2025 у справі № 910/1157/24, з аналізу цих норм убачається, що відсутня умова повернення позивачу із державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, саме за заявою чи клопотанням учасника справи: як-то позивача чи відповідача.
Частина перша статті 130 цього Кодексу передбачає, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 2790000,00грн, 50 відсотків судового збору, а саме: 16740,00грн (2 790 000,00грн * 1,5% * 0,8 = 33480,00грн * 50%) слід повернути позивачу з державного бюджету.
За таких обставин, з Державного бюджету України на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у сумі 16740,00грн, про що суд зазначає в судовому рішенні. 
Решта суми зайво сплаченого судового збору у розмірі 8370,00грн (41850,00грн-33480,00грн) повертається за наявності клопотання позивача відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на відповідача у розмірі 18404,00грн (у тому числі судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову).
Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 130, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
В И Р І Ш И В:
Позов Приватного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" про стягнення 2 790 000,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (ідентифікаційний код 34898640; вул. Незалежності, буд.166, офіс 201, м. Павлоград, Павлоградський район, Дніпропетровська область) на користь Приватного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" (ідентифікаційний код 00236010; вул. Георгія Тарасенка, 57А, м. Харків, Харківська область, 61001) заборгованість за договором поставки №1402 від 11.11.2022 у розмірі 2790000,00грн (два мільйона сімсот дев`яносто тисяч 00копійок) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 18404,00грн (вісімнадцять тисяч чотириста чотири гривні 00 копійок).
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Завод Фрунзе" (ідентифікаційний код 00236010; вул. Георгія Тарасенка, 57А, м. Харків, Харківська область, 61001) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 16740,00грн (шістнадцять тисяч сімсот сорок гривень 00 копійок), сплачений згідно платіжної інструкції №7640047764 від 12.02.2026, яка містяться у матеріалах справи №904/645/26.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.05.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва