Справа № 450/4422/25 
Провадження № 2/450/428/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:  
головуючого - судді   Мельничук І. І.
при секретарі   Дикій О. Ю. 
за участю представника позивача Галамаги Н. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамага Наталія Михайлівна до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, -
в с т а н о в и в :
в провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамага Наталія Михайлівна до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, в якому просить суд в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Скнилів, «Гудок» садівниче товариство, площею 0, 0303 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 (одну другу) частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку – 201.1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1180737146000, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
В обґрунтування позову покликається на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем сторони спільно набували майно, спільно вели господарство та вкладали спільні кошти у його придбання і поліпшення, у зв`язку з чим набуте за час шлюбу нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позивач зазначає, що шлюб між сторонами було укладено 12 липня 2007 року та розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року у справі № 462/9475/23, однак спірне майно — земельна ділянка та садовий будинок — були набуті та збудовані саме в період шлюбу. Зокрема, земельна ділянка за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Скнилів, СТ «Гудок», площею 0,0303 га, кадастровий номер 4623686200:05:000:0503, була придбана за договором купівлі-продажу від 16.05.2008 року та оформлена на відповідача, однак фактично була придбана за спільні сімейні кошти сторін. Крім того, у період шлюбу, а саме 20 лютого 2017 року, сторонами було збудовано садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,1 кв.м., який зареєстрований за Відповідачем як об`єкт нерухомого майна. Позивач вважає, що вказані об`єкти нерухомості набуті сторонами під час шлюбу за спільні кошти, у зв`язку з чим відповідно до положень Сімейного кодексу України вони є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу між сторонами у рівних частках. Разом з тим, відповідач добровільно відмовляється здійснити поділ спільного майна та не визнає право позивача на його частку, чим порушує її майнові права та законні інтереси. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду за захистом свого права та просить здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частку земельної ділянки та садового будинку. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.
10.10.2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Федейко А. Ю. подано відзиву на позовну заяву, відповідно до якого останній не заперечує, що земельна ділянка та садовий будинок, що збудований на ній, набуті сторонами під час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя, а тому визнає право позивача на 1/2 частку земельної ділянки та садового будинку. Водночас звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не погоджується з твердженнями ОСОБА_1 щодо його добровільної відмови від поділу цих об`єктів у позасудовому порядку, оскільки позивач жодного разу не зверталася до нього щодо можливого їх поділу, відповідних доказів до позовної заяви не додано. Зважаючи на те, що він визнає позовні вимоги, просить суд врахувати добросовісну позицію ОСОБА_1 та здійснити справедливий розподіл судового збору.
Представник позивача – адвокат Галамага Н. М. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у ньому, просила такий задоволити. 
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак у матеріалах справи є заява адвоката Федейко А. Ю. про розгляд справи без їх участі.
З`ясувавши думку представника позивача, представника відповідача, викладену у відзиві, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.06.2008 року вбачається, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.07.2007 року було зареєстровано шлюб в Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 167.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2024 року у справі № 462/9475/23, вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12 липня 2007 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 167.
Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 14.10.2024 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Сторони у справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.07.2009 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2018 року.
Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 555592 від 23.07.2010 року, такий виданий ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВКК № 251585, реєстр. № 818 від 16.05.2008 року, у тому, що він є власником земельної ділянки площею 0,0304 га, яка розташована на території Скнилівської сільської ради ( за межами населеного пункту Пустомитівського район Львівської області), цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503.
До матеріалів справи також долучено копію згаданого Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Шараварою О. Р. та зареєстровано в реєстрі за № 818, а також витяг з державного реєстру правочинів № 5926978 від 16.05.2008 року, наданого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Шараварою О. Р., де відчужувачем вказано ОСОБА_5 , а набувачем – ОСОБА_6 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81073771 від 23.02.2017 року, садовий будинок, загальною площею 201,1 кв.м., житловою площею – 104,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 21.12.2016, видавник: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради " Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", підстава внесенння запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 33998702 віл 23.02.2017 12:39:48, приватний нотаріус Бабій Ольга Валеріївна, Львівський міський нотаріальний округ, Львівська обл.
Як вбачається із копії технічного паспорта на садовий (дачний) будинок АДРЕСА_1 на території Скнилівської сільської ради, на замовлення ОСОБА_1 , виготовленого станом на 21.12.2016 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», а саме схематичного плану земельної ділянки садового (дачного) будинку, експлікації, то такий складається із: Садового будинку (А-1), навіса (Б), воріт (№ 1,2), огорожі (№1), згідно експлікації приміщень до плану садового (дачного) будинку АДРЕСА_3 , що на території Скнилівської сільської ради складається з: гаража, площею 22,7 кв.м., котельні - 17,7 кв.м., всього по цок. повер. - 40,4 кв.м.; коридору – 15,5 кв.м., кухні – 17,5 кв.м., санвузла – 7,7 кв.м., комірки – 1,3 кв.м., житлової кімнати – 17,6 кв.м., житлової кімнати – 25,8 кв.м., всього по 1-му поверху – 85,4 кв.м.; сходової клітки – 8,5 кв.м., житлової кімнати – 19, 5 кв.м., житлової кімнати – 22, 8 кв.м., житлової кімнати – 18,7 кв.м., вбиральні – 19 кв.м., гардеробної – 3,9 кв.м., всього по мансарді – 75,3 кв. м., а всього по будинку – 201,1 кв.м. (загальної площі) та 104, 4 кв. м. (житлової площі).
Із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.09.2025 року дачного (садовий) будинку АДРЕСА_1 на території Скнилівської сільської ради становить - 8 218 800,17 грн., з врахуванням поліпшень – 8 218 783,90 грн., оціночна вартість земельної ділянки – 16,27 грн. 
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 9953867202026 від 24.02.2026 року, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503, місце розташування: Львівська область, Пустомитівський (на час розгляду справи Львівський) район, Скнилівська сільська рада, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: 01.06 для колективного садівництва, площею 0,0304 га, відомості про право власності/право постійного користування згідно Державним реєстром речових правом на нерухоме майно відсутні.
Судом досліджено надані у справі відомості про земельну ділянку, з яких встановлено, що земельна ділянка має кадастровий номер 4623686200:05:000:0503. Згідно з наданими даними, зазначена земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, а її цільове призначення визначено як 01.06 — для колективного садівництва. Площа земельної ділянки становить 0,0304 га. Місце розташування земельної ділянки: Львівська область, Пустомитівський район, Скнилівська сільська рада. З наданих відомостей щодо землевпорядної документації вбачається, що інформація про сертифікованого інженера-землевпорядника, який є відповідальною особою, відсутня, зокрема не зазначено його прізвище, ім`я та по батькові, номер та дату видачі сертифіката. Місцем роботи відповідальної особи зазначено ДП “Львівський інститут землеустрою”. Безпосереднім виконавцем землевпорядних робіт зазначено ОСОБА_7 , яка працює у ДП “Львівський інститут землеустрою”. Відомості щодо сертифіката (номер та дата видачі) відносно зазначеного виконавця відсутні. Щодо відомостей про суб`єктів права власності на земельну ділянку встановлено, що власником земельної ділянки є ОСОБА_1 . Водночас відомості щодо дати державної реєстрації права власності, номера відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також органу, що здійснив державну реєстрацію права, у наданому документі відсутні.
Із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.09.2025 року земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4623686200:05:000:0503, площею 0,03, землі сільськогосподарського призначення, для колективного садівництва становить -– 16,26 грн. 
Так, судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 набув у спільну сумісну власність подружжя садовий (дачний) будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку – 201.1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1180737146000, земельну ділянку, на якій розташований садовий (дачний) будинок, кадастровий номер 4623686200:05:000:0503, загальною площею 0, 0303 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський (на час розгляду справи Львівський) район, Скнилівська сільська рада.
Стороною відповідача не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на вказане майно, а навпаки підтверджено її існування, шляхом визнання позову.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України. 
Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються статтею 71 СК України і що сутність такого поділу полягає у тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).
Відповідно до ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Згідно ч. 2, 3, ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
П. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).
Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимога про поділ майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_1 права власності за кожним на: 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, «Гудок» садівниче товариство, площею 0, 0303 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503; 1/2 (одну другу) частку садового (дачного) будинку, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , загальна площа будинку – 201.1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1180737146000, відповідають вказаним вище нормам закону, враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. 
За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем ОСОБА_8 до початку розгляду справи по суті, повернути позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що становить 6 056 грн. 00 коп.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 056 грн. 00 коп., що становить 50 % судового збору.
Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 364 ЦК України, ст. 57, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 158, 200, 223, 280, 282, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамага Наталія Михайлівна до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя – задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ) право власності на: 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, садівниче товариство «Гудок», площею 0, 0303 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503; 1/2 (одну другу) частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку – 201.1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1180737146000. 
Визнати за  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 ) право власності на: 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, садівниче товариство «Гудок», площею 0, 0303 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4623686200:05:000:0503; 1/2 (одну другу) частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку – 201.1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1180737146000. 
Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ) з державного бюджету судовий збір у сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп., що становить 50 % судового збору, який сплачено відповідно до квитанцій № 0599-9864-7783-1202 від 25.09.2025 року.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ) судовий збір у сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення складено 30.04.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук