ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/16899/16 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Щербаков

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Попової О.Г., суддів Говоруна О.В. та Чуприни О.В., перевіривши апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" Ірклієнко Ю.П. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі по тексту також - відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати включити дані про ОСОБА_1 до реєстру вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа №826/16899/16 передана на розгляд та вирішення Рівненського окружного адміністративного суду.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт вказує що операції позивача з переказу грошових коштів із рахунків ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» відповідно до пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемними, так як договори відступлення права між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладені з порушенням обмежень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року № 917/БТ про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних, а тому, на думку відповідача, кошти на рахунок позивача надходили з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання Фонду на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Зазначив, що за договором № 980-015-000241212 позивача було включено до загального реєстру вкладників та виплачено в якості гарантованого відшкодування 14 000 грн. у відповідності до п.15 Перехідних положень Закону № 4452-VI.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 та від 06.04.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку № 980-015000001464, згідно з яким банк за ініціативою клієнта відкриває на його ім`я поточний рахунок в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних документів.
Також, 18.12.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено Договір № 980-015-00164510 щодо передачі у власність 5000 грн. на строк не більше 181 днів з виплатою 27,51% річних після отримання податку з таких процентів.
В подальшому сторонами укладено неодноразово укладались Договри про внесення змін до Договору № 980/015-000164510 від 18.12.2016 в частині визначення предмету Договору, а саме:
- від 23.12.2025, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 50462,00 грн.
- 16.01.2016, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 60241,00 грн.
- 22.02.2016, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 68241,00 грн.
- 17.03.2016, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 77041,00 грн.
- 11.04.2016, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 86941,00 грн.
- 16.04.2016, відповідно до якого викладено пп. 1 п. 1.2 р. 1 «Предмет Договору» викладено в редакції наступного змісту - сума Коштів 92541,00 грн.
Крім того, 18.05.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» - повіреного ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», укладено договір №980-015-000241212, тип договору: «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого позивач передав ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» у власність грошові кошти у розмірі 14 000,00 грн. на строк не користування не більше 121 дня, а друга сторона зобов`язалась повернути кошти позивачу та виплатити проценти на рахунок позивача.
Пунктом 1.2.6 вищезазначених договорів передбачено, що Сторона - 2 (ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр») сплачує Стороні-1 ( ОСОБА_1 ) кошти у безготівковій формі на рахунок Сторони НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935.
19.05.2016 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» було здійснено перерахування коштів в розмірі 14 000 грн.
Також, 19.05.2016 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було здійснено перерахування коштів в розмірі 285,28 грн. та 92 541,00 грн.
23 травня 2016 року Правління Національного банку України прийняло рішення № 14 "Про внесення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛВСЬКИЙ" до категорії неплатоспроможних". 12 липня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та делегування повноваження ліквідатора банку".
Постановою Правління Національного банку України "Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» № 917/БТ від 22.12.2015 установлено факт здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» ризикової діяльності та достроково припинено Угоду № 121від 26.11.2015 року, укладену між Національним банком України та ПАТ «Банк Михайлівський». Цією постановою зазначений банк віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів та до кінця цього строку йому встановлено ряд обмежень.
Постановою Правління Національного банку України №295/БТ від 27.04.2016 внесено зміни до постанови Правління Національного банку України №917/БТ від 22.12.2015, якими встановлено ряд обмежень в діяльності банку.
Приймаючи до уваги проведення ПАТ «Банк Михайлівський» операцій, що призвели до збільшення зобов`язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок зменшення зобов`язань перед юридичною особою, постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» №14/БТ від 23.05.2016, ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.
На підставі постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» №812 від 23.05.2016 та рішення «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» №991 від 13.06.2016. Згідно з вказаними актами розпочата процедура виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Юрія Петровича.
Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. № 27/1 від 24.05.2016 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно; призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.
Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. № 2 від 13.07.2016 продовжено роботу комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський».
З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.
На звернення позивача щодо повідомлення про включення або не включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду листом від 16.08.2016 № 3Г1/1027/1 повідомила про нікчемність правочинів, а саме: переказів коштів, здійснених 19.05.2016 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» в розмірі 14 000 грн., а також з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в розмірі 285,28 грн. та 92 541,00 грн, з підстав, передбачених пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За даними звіту про вклади фізичних осіб в учасниках Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - форма звітності № 1Ф станом на 20.05.2016, який отримано Національним банком України від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб листом від 23.05.2016 №21-24551/16, встановлено збільшення суми можливого відшкодування порівняно з станом на 23.12.2015 на 1325 млн.грн. з 1223 млн.грн. до 2548 млн.грн. або на 108,3%, у тому числі збільшення на 1111 млн.грн. відбулось 19.05.2016; станом на 20.05.2016 збільшилась кількість вкладників фізичних осіб, вклади яких підлягають відшкодуванню Фондом, порівняно з станом на 23.12.2015 на 16433 осіб (у тому числі на 5535 вкладників 19.05.2016) з 49315 осіб до 65748 осіб. Згідно звіту куратора ПАТ «Банк Михайлівський» від 23.05.2016 та згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський», за період з 04.05.2016 по 20.05.2016, зазначене збільшення вкладів фізичних осіб відбулось внаслідок повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» залучених коштів та виплати доходу фізичним особам за договорами, укладеними з фізичними особами, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб. Згідно договору доручення №1 від 11.11.2014 ПАТ «Банк Михайлівський» виступає повіреним від імені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», на підставі якого ПАТ «Банк Михайлівський» здійснював залучення грошових коштів у позику для ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» від фізичних осіб шляхом укладення договорів з фізичними особами. Відповідно до додатку 2 до договору про внесення змін №19 від 05.01.2016 до договору доручення №1 від 11.11.2016, підпунктами 6, 7 пункту 1.2 додатку №3 від 05.01.2016 до вищенаведеного договору передбачено, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» здійснює сплату процентів за такими позиками та повернення грошових коштів в безготівковій формі на рахунок фізичної особи, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно договору доручення №2 від 01.04.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» виступає повіреним від імені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у зв`язку з необхідністю обслуговування фізичних осіб, які уклали з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за посередництва ПАТ «Банк Михайлівський» договори, що передбачають отримання /залучення грошових коштів у позику від фізичних осіб, внаслідок чого одночасно з укладенням ПАТ «Банк Михайлівський» договорів про залучення коштів від фізичних осіб банк укладав з такими фізичними особами договори про відкриття в банку банківського (поточного) рахунку. Внаслідок відображення операцій, відповідно до виписки по особовому рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський», за період з 04.05.2016 по 20.05.2016, фізичним особам було перераховано 1507,3 млн.грн. За 19.05.2016 залишок за рахунком ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зменшився з 37,8 млн.грн. до 2,6 млн.грн., списання з рахунку в сумі 1544,8 млн.грн. При цьому, списання з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та зарахування на рахунки фізичних осіб грошових коштів відбулось внаслідок наступних операцій: за договором відступлення права вимоги №2 від 19.05.2016 року ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» відступило ПАТ «Банк Михайлівський» право вимоги за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ1-БО39/13 від 17.05.2016 року, що укладений з ТОВ «Старкепітал». Банком відображено розрахунки внутрішніми проводками в балансі шляхом збільшення на 181,1 млн.грн. залишку за рахунком ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», що відкритий в банку. Банком відображено розрахунки внутрішніми проводками в балансі шляхом збільшення залишку за рахунком ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відкритим в банку, на: 870 млн.грн. за договорами відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016, за якими ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» відступило ПАТ «Банк Михайлівський» право вимоги боргу за кредитними договорами з фізичними особами (106197 кредитних договорів) на загальну суму 1061 млн.грн. (з дисконтом в 191,5 млн.грн.); 562 млн.грн. за договором відступлення права вимоги №1 від 19.05.2016, за якими ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» відступило ПАТ «Банк Михайлівський» право вимоги коштів за договором купівлі-продажу цінних паперів, що укладені з юридичними особами. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надало фінансову допомогу ТОВ «ФК «Фінансовий центр» та ТОВ «Дортмунд Інвест» на загальну суму 30,2 млн.грн. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», ТОВ «ФК «Фінансовий центр» та ТОВ «Дортмунд Інвест» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення вищезазначених операцій, та коштів, що обліковувались на їх поточних рахунках (28,5 млн.грн.), перерахували на поточні рахунку 14673 фізичних осіб, відкриті в банку, кошти на загальну суму 1642 млн.грн. з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору», у тому числі достроково. Внаслідок зазначених операцій виникли зобов`язання ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами, як власниками рахунків та грошових коштів, які на них зараховані. В свою чергу, проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», ТОВ «ФК «Фінансовий центр» та ТОВ «Дортмунд Інвест» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення вищезазначених операцій, та коштів, що обліковувались на їх поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн.грн. з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору», у тому числі достроково, призвело до фактичного зменшення зобов`язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед вищезазначеними юридичними особами та збільшення зобов`язань перед фізичними особами, які мають в ПАТ «Банк Михайлівський» поточні рахунки та в силу п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладниками (фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката). При цьому, фактично грошові кошти як на рахунки вищезазначених юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб не перераховувались за відсутності грошових коштів в такій кількості на кореспондентському рахунку ПАТ «Банк Михайлівський», натомість, вищезазначені операції проводились шляхом здійснення відповідних проводок в балансі, що підтверджується даними статистичної звітності ПАТ «Банк Михайлівський» за формою №1Д «Баланс банку» станом на 19.05.2016, копіями Звіту (висновку) про результати перевірки електронних документів по операціях, проведених за період з 19 по 23 травня 2016 року, акту за результатами вибіркової перевірки відповідності факту здійснення операцій з готівковими коштами через каси відділень банку даним АБС Б2 від 22 березня 2017 року, висновку за матеріалами службового розслідування за фактами проведення банківських проводок без достатньої правової підстави та повідомлення працівниками ПАТ «Банк Михайлівський» клієнтів банку про необхідність сплати заборгованості на користь третіх осіб, затвердженого 01.08.2016».
Усі вказані обставини встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі №826/15961/16 залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.12.2019 і в силу вимог статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не включення його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
За змістом ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Отже, держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Колегія суддів зазначає, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому, положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Як встановлено судом першої інстанції, на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку між банком і позивачем діяв договір № 908-015-00164510, укладений 18.12.2015, щодо передачі у власність 5 000 грн. на строк не більше 181 днів з виплатою 27,51% річних після отримання податку з таких процентів та в подальшому неодноразово укладались договори про внесення змін до вказаного договору в частині визначення розміру коштів.
Також, між позивачем і та ПАТ «Банк Михайлівський» 18.06.2016 укладено договір №980-015-000241212, але, як правильно зазначено відповідачем в апеляційній скарзі, за цим договором ОСОБА_1 був включений до реєстру вкладників та йому виплачено кошти в 14 000 грн., а тому апеляційним судом не досліджуються відносини щодо означеного договору. 
Відтак, позивач належить до числа осіб, на яких поширюються гарантії відшкодування вкладів щодо договору № 908-015-00164510 від 18.12.2015.
Колегія не приймає доводи апелянта, що кошти згідно договору № 908-015-00164510 є позикою та не є вкладом, так як п.15 Перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до вкладу прирівнює кошти, які залучені від фізичної особи як позика.
Згідно з наявної в матеріалах справи довідки, 19.05.2016 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було здійснено перерахування коштів в розмірі 285,28 грн. та 92 541,00 грн, що не заперечується сторонами у справі.
Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15 зазначив, що перелік передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.
Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.
При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.
Колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено вичерпні підстави визнання правочинів банку, у тому числі укладених з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, нікчемними.
В повідомленні про нікчемність правочину, направленому ОСОБА_1 не зазначено чітких підстав визнання договору № 908-015-00164510, укладеного 18.12.2015, нікчемним.
Колегія суддів констатує, що відповідачем не доведено що позивач був задіяний до правочинів, які вчинялися ПАТ «Банк Михайлівський» з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та іншими юридичними особами, був наділений правами чи мав вплив на такі правочини. 
В даному випадку, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «БАНК МИХАЙЛВСЬКИЙ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач є вкладником у розумінні приписів ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти надійшли на рахунок в ПАТ «БАНК МИХАЙЛВСЬКИЙ» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 травня 2019 року у справі № 826/26437/15 та від 31 травня 2019 року у справі № 826/6552/16, від 26 березня 2020 року у справі № 826/313/16.
Судом апеляційної інстанції враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в п.50 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», в якому зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів за вкладами ПАТ «БАНК МИХАЙЛВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором № 908-015-00164510 від 18.12.2015.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" Ірклієнко Ю.П. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.