ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 травня 2026 року	Справа №160/5229/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якій позивач, просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.10.2024 № 045750018233 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», починаючи з 28.02.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» в розмірі 60 % від заробітної плати, зазначеної в довідках Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків №831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 та Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків №5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, з урахуванням усіх складових заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці, надбавка за виконання особливо важливої праці, премія місячна, інші виплати (індексація заробітної плати, щорічна основна відпустка, щорічна додаткова відпустка, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку, премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, простій не з вини працівника (збереження середньої заробітної плати) та інші виплати, що є складовими структури заробітної плати)), починаючи з 28.02.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28.02.2024 вона звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII. До заяви були долучені необхідні документи для призначення пенсії, у тому числі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків №831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платникам податків №832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024. За принципом екстериторіальності заяву та долучені документи розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка прийняла рішення від 07.03.2024 №04570018233 про відмову в перерахунку пенсії, що зумовило звернення до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №160/9664/24 скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.03.2024 №04570018233 та зобов`язано відповідача здійснити переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3733- XII, у зв`язку із чим провести перерахунок і виплату пенсії з 28.02.2024, з урахуванням вже виплачених сум пенсії. Однак, на виконання рішення суду відповідачем прийнято нове рішення від 31.10.2024 №045750018233, яким відмовлено в призначенні пенсії державного службовця. Позивач категорично не погоджується з вказаним рішенням відповідача та вказує, що підставою для відмови в призначення пенсії державного службовця не можуть бути висновки пенсійного фонду про невідповідність довідок про складові заробітної ради або виявлені розбіжності у них. З огляду на викладене, вважає рішення відповідача від 31.10.2024 № 045750018233 протиправним, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а порушені права відновити у спосіб, що заявлений.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 (суддя Дєєв М.В.) відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 провадження в адміністративній справі №160/5229/25 закрито.
При цьому, суд в ухвалі від 05.05.2025 зазначив, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 року у справі №160/9664/24, то відповідно позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, у зв`язку з чим наявні обставини, з якими саме ст. 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року в адміністративній справі №160/5229/25 скасовано, справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.09.2025 зазначив, що заявлені позовні вимоги у даній справі не були предметом спору у провадженні у справі №160/9664/24, це нові правовідносини.
Адміністративна справа №160/5229/25 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.11.2025.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 справу №160/5229/25 передано на розгляд судді Бухтіяровій М.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №160/5229/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), усі докази з їх документальним підтвердженням на обґрунтування правових підстав для прийняття рішення, що оскаржується.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявним в матеріалах справи.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами та просить їх у задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №160/9664/24, яке набрало законної сили 23.10.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 31.10.2024 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 про переведення із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та прийнято рішення за №045750018233 про відмову у проведенні перерахунку пенсії з огляду на наступне. Необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви від 28.02.2024 позивачем було надано довідку № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 16.05.2017 по 21.12.2020, довідку № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за, будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 22.12.2020 по 27.12.2023 та довідку №831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за грудень 2023. Проте при розрахунку складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не було враховано інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в зв`язку з розбіжностями даних довідок. Порядком призначення пенсій державним службовцям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» не передбачено врахування до заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям компенсації за невикористану відпустку, простою. Таким чином, при повторному розгляді заяви від 28.02.2024, ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку із зменшенням розміру пенсії. Отже, правові підстави для врахування означених довідок при переведенні з одного виду пенсії на інший були відсутні. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що відповідачем жодним чином не порушені права ОСОБА_1 при реалізації нею права на переведення з одного виду пенсії на інший.
До відзиву відповідачем долучено витяг з електронної пенсійної справи позивача.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористалась.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 КАС України. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом серії НОМЕР_2 , виданого 09.04.2002 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 28.06.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із розрахунком стажу (форма РС-право), номер ПС 045750018233, страховий стаж позивача станом на дату призначення пенсії за віком (28.06.2022) становить 44 роки 0 місяців 14 днів, з них стажу державної служби – 21 рік 9 місяців 20 днів, до якого зараховані такі періоди: з 11.07.1994 по 21.07.2000, з 24.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 16.04.2015, з 17.04.2015 по 01.05.2016.
28.02.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».
За принципом екстериторіальності заява позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та прийнято рішення від 07.03.2024 о/р № 04570018233 про відмову в перерахунку пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі №160/9664/24 позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.03.2024 № 04570018233 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», починаючи з 28.02.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3733-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 та Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, у зв`язку із чим провести перерахунок і виплату пенсії з 28.02.2024, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №160/9664/24 – без змін.
Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі №160/9664/24 набрало законної сили 23.10.2024.
31.10.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі №160/9664/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця та прийнято рішення №045750018233 від 31.10.2025, яким відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
При розрахунку складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не враховано інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в зв`язку з розбіжностями даних довідок. Порядком призначення пенсій державним службовцям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» не передбачено врахування до заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям компенсації за невикористану відпустку, простою. За таких обставин, при повторному розгляді заяви від 28.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку із зменшенням розміру пенсії.
Не погодившись з рішенням відповідача від 31.10.2024 №045750018233, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, статтею 45 Закону №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.
Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2014 (далі – Закон №889-VIII), який набрав чинності з 01 травня 2016 року.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
При цьому, пунктами 10-12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено умови, за яких державні службовці мають право на призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу».
Так, пункти 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачають, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця – це певний вік і страховий стаж.
Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права неодноразово виснувались Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855 та підтримані Верховним Судом в постанові від 19.03.2025 у справі №300/936/23.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У межах спірних правовідносин питання позивачем заявлено позовні вимоги щодо відмови відповідача у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оформлене рішенням від 31.10.2025 №045750018233.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, позивачеві було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з тим, що надані до заяви від 28.02.2024 довідки № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 та № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024 містять розбіжності та складові, які не включаються при розрахунку розміру пенсійної виплати.
Суд критично оцінює таку позицію відповідача, оскільки визначальним для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» є дотримання трьох обов`язкових критеріїв: досягнення пенсійного віку, наявності страхового стажу у розмірі, необхідного для призначення пенсії за віком, а також стажу державної служби станом на 01.05.2016, у випадку позивача, - не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату призначення пенсії за віком (28.06.2022), страховий стаж ОСОБА_1 становить 44 роки 0 місяців 14 днів, в тому числі стаж державної служби – 21 рік 9 місяців 20 днів, який обрахований відповідачем по 01.05.2016 включно, що підтверджується розрахунком стажу (форма РС-право).
Крім того, з матеріалів справи слідує, що на час звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії (28.04.2024) позивач досягла 61 року. 
Встановлені судом обставини у справі вказують на те, що позивач станом на дату звернення із заявою від 28.04.2024 досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV, мала необхідний страховий стаж, в тому числі стажу станом на 01.05.2016 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби понад 21 рік 9 місяців (при необхідних 20 років), а отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 31.10.2025 №045750018233 є необґрунтованим та безпідставним, не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 КАС України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).
Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у переведенні на інший вид пенсії, що встановлено судом, поряд з цим встановлено, що позивач на час звернення із заявою від 28.02.2024 досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV, має необхідний страховий стаж, в тому числі на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (при необхідних 20 років), та з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII, тому в даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме переведення на інший вид пенсії.
За загальним правилом частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
За таких обставин, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.02.2024, тобто з дати звернення.
Щодо позовних вимог в частині обрахунку розміру пенсії з врахувати відомостей про заробітну плату, зазначену в довідках Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 та Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, суд зазначає наступне.
З оскаржуваного рішення вбачається, що позивачем до заяви від 28.02.2024 надавались довідки Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 16.05.2017 по 21.12.2020, довідка Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 22.12.2020 по 27.12.2023 та довідка № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за 01.01.2024, які не враховані відповідачем з підстав наявності розбіжностей та складових, які не передбачені.
Суд критично оцінює таку позицію відповідача.
Для звернення до органу ПФУ про призначення пенсії державного службовця на підставі пунктів 2, 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ особа повинна попередньо отримати довідки про розмір заробітної плати для обчислення розміру її пенсії.
Порядок видачі довідок, які видаються для призначення пенсій державним службовцям згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» та відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» передбачений Порядком про «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України 14.09.2016 №622 (далі – Порядок №622 в редакції чинній на час формування довідок).
Відповідно до пункту 4 Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Отже, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому, зауваження відповідача в оскаржуваному рішенні щодо неможливості включення до складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця матеріальної допомоги, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць, є цілком безпідставними та не можуть бути підставою для врахування наданих до заяви від 28.02.2024 довідок, оскільки законодавець чітко визначив порядок дій пенсійного фонду в такому випадку, матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Крім того, обґрунтовуючи оскаржуване рішення наявністю розбіжностей, відповідачем жодним чином не конкретизовано, в чому саме виявлені розбіжності та чому такі розбіжності унеможливлюють призначення пенсії державного службовця за наявності всіх передбачених законодавством умов.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що довідки № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, №832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024 видані державними установами, уповноваженими на видачу відповідних довідок, що враховуються у призначенні пенсії державного службовця, містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених осіб, печатки установ, а також відомості щодо підстав їх видачі.
В силу положень частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» саме органи, що призначають пенсії, мають право в разі сумніву вимагати документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Аналогічні положення містяться і в Законі №1058-ІV (частина третя статті 44 Закону).
Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданих позивачем до заяви від 28.02.2024 довідках, в разі наявності у відповідача сумніву в їх обґрунтованості.
За таких обставин, відмовляючи позивачеві у врахуванні довідок № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, №832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, відповідач діяв протиправно, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити позивачу обрахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи зі складових довідок № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, №832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, та виплату з урахуванням проведених платежів, оскільки саме такий спосіб захисту у даному випадку є належним та необхідним для ефективного захисту порушеного права.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першої статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 968,96 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) від 31.10.2024 №045750018233.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) перевести ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.02.2024, здійснивши обрахунок пенсії зі складових довідок № 5/31-00-10-02-26 від 16.02.2024, №832/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, № 831/6/32-00-10-08 від 15.02.2024, та виплату з урахуванням проведених платежів. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова