Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року Справа№200/2927/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

16 квітня 2026 року адвокат Верченко Ольга Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернулась з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач-1):
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незастосування під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ОСОБА_1 з 16 вересня 2025 року показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки в розмірі 15057,09 грн., яка визначена частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії, у відповідності до абзацу третього частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити донарахування розміру пенсії ОСОБА_1 з 16 вересня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки в розмірі 15057,09 грн., яка визначена частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії, у відповідності до абзацу третього частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За змістом викладеного позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по ІІІ групі інвалідності в зв`язку із травмою отриманою на виробництві з 15 серпня 2016 року, та з 16 вересня 2025 року, як отримувач пенсії за віком призначеної вперше, відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року по справі №200/8346/25. Проте, під час нарахування відповідачем пенсії позивачу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року по справі №200/8346/25, не застосовано абзац третій частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з чим позивач не погоджується.
Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року по справі №200/8346/25, згідно покладених судом зобов`язань, Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву щодо переведення на інший вид пенсії та зараховано період роботи з 23 червня 2023 року по 14 жовтня 2024 року на посаді «прохідник» до його пільгового стажу роботи, та призначено пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інших зобов`язань за рішенням суду не було покладено, тому при переведенні на інший вид пенсії встановлено середній заробіток за три попередні роки, з врахуванням коефіцієнтами збільшення показника заробітної плати у розмірі 8913,83 грн. Відповідач-1 зауважує, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є результат розгляду заяви ОСОБА_1 від 16 вересня 2025 року, яка розглядалась Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, тому вважає необґрунтованими вимоги представника позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року по справі №200/8346/25, згідно покладених судом зобов`язань, Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянута заява щодо переведення на інший вид пенсії та зараховано період роботи з 23 червня 2023 року по 14 жовтня 2024 року на посаді «прохідник» до його пільгового стажу роботи та призначена пенсія за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач-2 зауважує, що позивачу вже з 15 червня 2016 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то в даному випадку позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за одним й тим же законом. Відповідач-2 вважає, що відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення (за 2022-2024 роки) у розмірі 15057,09 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач-2), розгляд справи вирішено здійснювати спочатку.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Позивач з 15 серпня 2016 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи.
16 вересня 2025 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перехід на пенсію за іншим Законом.
Вказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. За результатом розгляду заяви від 16.09.2025 року прийнято рішення від 24 вересня 2025 року № 914270323211 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. В рішенні, зокрема, зазначено, що аналіз наданих документів гр. ОСОБА_1 , для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах показує, що пільговий стаж роботи за Списком №1 (шахта) складає 24 роки 01 місяців 20 днів, якого недостатньо для призначення пенсії згідно чинного законодавства.
Згідно наданого розрахунку стажу форми РС-право спірний період роботи позивача з 23 червня 2023 року по 14 жовтня 2024 року взагалі не зараховано до стажу позивача.
Згідно відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо позивача, вбачається, що в період з 2023 року по серпень 2024 року міститься інформація про роботу позивача у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за кодом – 33621589, трудовий стаж зокрема за період з 2023 року по вересень 2024 року облікований за кодом спецстажу - ЗПЗ014А2. Інформація про сплату страхових внесків відсутня. Відомості про роботу та нараховану заробітну плату за період з вересня 2024 року по жовтень 2024 року відсутні.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25, яке набрало законної сили відповідно ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ЄДРПОУ 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.09.2025 року № 914270323211 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16.09.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ЄДРПОУ 13967927) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 16.09.2025 року щодо переведення на інший вид пенсії та зарахувати період роботи з 23.06.2023 року по 14.10.2024 року на посаді «прохідник» до його пільгового стажу роботи, який надає право на призначення пенсії незалежно від віку, як особі, що відпрацювала на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-IV, розрахувавши період роботи з 23.06.2023 року по 14.10.2024 року на провідних професіях з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Відповідно протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Покровськ) №914270323211 про перерахунок пенсії з 16 вересня 2025 року позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 16 вересня 2025 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, у розмірі 3764,40 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Згідно із частиною другою статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Судом в рішенні від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25 встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 , позивач у спірний період працював:
10 листопада 2014 року прийнято підземним прохідником 4р. з повним робочим днем у шахті на ДП «Селидіввугілля» ОП «Шахта 1-3 «Новогродівська»;
01 грудня 2014 року переведено прохідником підземним 5р. з повним робочим днем у шахті;
14 жовтня 2024 року звільнено за власним бажанням.
Також, судом зазначено, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.
Разом із цим, суд зауважує, що не є спірним питанням у цій справі, що після призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 серпня 2016 року позивач продовжив працювати та набув не менш як 24 місяці страхового стажу.
Крім того, як встановлено судом вище, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25, позивача з 16 вересня 2025 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначену відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, у розмірі 3764,40 грн.
Суд зауважує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25 саме відповідача-2 зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 16 вересня 2025 року щодо переведення на інший вид пенсії.
Тобто, після призначення з 15 серпня 2016 року пенсії по інвалідності позивач продовжив працювати та з 16 вересня 2025 року його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при цьому, зазначену пенсію позивачу не було розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, що не заперечується відповідачами.
Проте, відповідно протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Покровськ) №914270323211 про перерахунок пенсії з 16 вересня 2025 року, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25, позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснено перерахунок пенсії позивача по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
Водночас, як вбачається з протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Покровськ) №914270323211 про перерахунок пенсії, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25, позивача з 16 вересня 2025 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Так, суд констатує, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б могли слугувати законною та обґрунтованою підставою для перерахунку пенсії позивача за віком з 16 вересня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до пенсіонерів, які є громадянами України, не відповідає принципам «правової визначеності» та «належного врядування», оскільки в пункті 3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року (остаточне - 20 січня 2012 року) у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (параграф 70).
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Також, у постанові від 28 травня 2020 року у справі №826/17201/17 Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладено правову позицію, зокрема, відносно того, що суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування, які є фундаментальними для правової держави.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, враховуючи, що позивач продовжував працювати після призначення йому пенсії по інвалідності у 2016 році, та пенсію за віком з 16 вересня 2025 року позивачу призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки – за 2022-2024 роки, з дати перерахунку його пенсії за віком на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №200/8346/25 – з 16 вересня 2025 року.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, пункт 29).
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідачів, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним, суд вважає за належне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не здійснення з 16 вересня 2025 року перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини другої статті 40 та частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2022-2024 роки, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 16 вересня 2025 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену згідно із Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини другої статті 40 та частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2022-2024 роки, та з урахуванням раніше виплачених сум.
При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до квитанції №468Y-QZU6-QQRE від 16 квітня 2026 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1064,96 грн.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 суми судового збору на користь позивача.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000; код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не здійснення з 16 вересня 2025 року перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини другої статті 40 та частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2022-2024 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 16 вересня 2025 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену згідно із Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини другої статті 40 та частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2022-2024 роки, та з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 травня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».
У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.С. Молочна