ЄУН 387/1993/25
Номер провадження по справі 2/387/315/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
за участю секретаря судового засідання      Зибіною С.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 23.12.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50650,58 грн за договором кредиту та страхування № В03.13071.004822433 укладеного 21.01.2019.
Свій позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовує тим, що 21.01.2019 між АТ « Ідея Банк» та відповідачем укладено договір кредиту та страхування № В03.13071.004822433. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 19095,00 грн строком на 24 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Між АТ « Ідея Банк» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" 17.11.2023 укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 50650,58 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, судова повістка у відповідності до ч.8 ст.128, ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 06.04.2026 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Процесуальні дії суду
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, ухвалою від 06.02.2026, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з призначенням судового засідання на 24.03.2026.
За наслідками судового засідання 24.03.2026 розгляд справи відкладено на 13.05.2026.
Суд, ухвалою від 13.05.2026, постановив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
З врахуванням вимог ч.2 ст.247ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, виходячи з положень ч.8ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.10.2018, АТ "Ідея Банк " зареєстроване як юридична особа 22.10.1991, основний вид економічної діяльності, 64.19 - інші види грошового посередництва.
Згідно з банківською ліцензією № 96 від 04.11.2011, ПАТ "Ідея Банк " має право надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" .
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 , ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг.
Судом встановлено, що 21.01.2019 між АТ "Ідея Банк" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №В03.13071.004822433, відповідно до пункту 1.1. якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19095,00 грн, процента ставка та тип % річних 15,5 % змінювана, строк кредиту 24 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. Згідно п.1.10. договору позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.5-7).
До кредитного договору №В03.13071.004822433 позивач надав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого загальна вартість кредиту 40017,37 грн, сума кредиту за договором 19095,00 грн, проценти за користування кредитом 3510,01 грн, плата за обслуговування 17412,36 грн (а.с.7).
До матеріалів справи надано: заяву-анкету ОСОБА_1 ; заяву про акцет на укладення договору про використання аналога власноручного підпису; заяву №В03.13071.004822433 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку; згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта банку; згоду фізичної особи-суб`єкта кредитної історії ; паспорт споживчого кредиту, визначено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого загальна витрати за кредитом 24716,89 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 40017,37 грн. та додаток до паспорта споживчого кредиту – графік щомісячних платежів за кредитним договором; договір добровільного страхування життя на випадок смерті і результаті нещасного випадку від 21.01.2019, розмір страхового внеску за цим договором становить 3794,52 грн.
На підтвердження видачі позикодавцем коштів позивачем надано: ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 у сумі 15300,48 грн., підстава: договір №В03.13071.004822433; ордер-розпорядження №2 про сплату страхового платежу ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 3794,52 грн, підстава: страховий платіж від ОСОБА_1 . 
Відповідач одержав та використав кредитні кошти, про що свідчить виписка про рух коштів по ОСОБА_1 , кредит №В03.13071.004822433 від 21.01.2019 за період з 21.01.2019 по 17.11.2023.
Згідно наданої АТ «Ідея Банк» довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №В03.13071.004822433 від 21.01.2019, станом на 17.11.2023 відповідач має заборгованість в сумі 50650,68 грн., з яких заборгованість за основним боргом 16451,88 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8071,22 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 26127,58 грн.
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №17112023, відповідно до п. 2.1 якого, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Згідно п.2.2 договору права вимог, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток 1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору. Відповідно до п.4.1. договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 3633000,00 грн шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунок клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників . 
Відповідно до платіжної інструкції №20494 від 20.11.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» оплатив АТ « Ідея Банк» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 суму у розмірі 3633000,00 грн..
До позовної заяви долучено копію витягу з Реєстру боржників №2 від 17.11.2023 ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" у якому міститься запис: боржник ОСОБА_1 , номер первинного договору В03.13071.004822433, сума заборгованості разом 50650,68 грн, сума заборгованість за основною сумою боргу 16541,88 грн, сума заборгованості за відсотками 8071,22 грн, заборгованість за комісією 26127,58 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ідея Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В матеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1 кредитного договору №В03.13071.004822433 укладеного 21.01.2019.
Відтак, оскільки відповідач взяв на себе певні зобов`язання, належним чином в установлений договором строк не виконав, за розрахунком позивача, на час звернення до суду, за ним рахується заборгованість за кредитного договору №В03.13071.004822433 укладеного 21.01.2019, у загальному розмірі 50650,68 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 16451,88 грн, заборгованість по відсотках 8071,22 грн, заборгованість по комісії 26127,58 грн.
Звертаючись із позовом до суду, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" посилалося на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №17112023 від 17.11.2023.
Згідно з ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Наданими позивачем та дослідженими судом доказами підтверджується набуття позивачем право вимоги до відповідача за кредитним договором №В03.13071.004822433 від 21.01.2019.
Таким чином, відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит та на отримання процентів за користування кредитом.
Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 26127,58 грн, суд виходить з такого.
Згідно п.1.10 кредитного договору №В03.13071.004822433 позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. 
Згідно ч. 2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 13 січня 2006 року).
Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті3та частини третьої статті509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування»(п. 31.29 постанови у справі №496/3134/19).
Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними (п. 32.8 Постанови у справі №496/3134/19).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками та комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, з огляду на нікчемність положень пунктів кредитного договору, що визначають плату за обслуговування кредиту, слід відмовити.
Відтак, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення тіла кредиту в розмірі 16541,88 грн.
При цьому, з огляду на безпідставність нарахування комісії, зважаючи на те, що відповідач, за даними виписки з рахунку, здійснив погашення комісії у розмірі 4778,52 грн, беручи до уваги положення договору в частині зарахування здійснених платежів, суд дійшов висновку про необхідність зарахування у рахунок погашення заборгованості за відсотками сплаченої відповідачем суми комісії, що означає 8071,22 грн (заборгованість за відсотками) – 4778,52 грн (сплачена комісія) =3292,70 грн.
За наведеного, враховуючи, що відповідач порушив умови вказаного договору, не повернув отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права, а отже і наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в розмірі 16451,88 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 3292,70 грн.
Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведеного, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1180,37 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,207,526,530,1046,1050,1054,1077,1081ЦК України,ст.12,13,81,137,141,263-265,280-282ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №В03.13071.004822433 укладеного 21.01.2019 в розмірі 19744 гривні 58 копійок (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок чотири гривні 58 копійок), з яких: заборгованість по тілу кредиту – 16451,88 грн; заборгованість за відсотками – 3292,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1180 гривень 37 копійок (одна тисяча сто вісімдесят гривень 37 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
В порядку п.4. ч.5ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ( 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити ІВАN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк»);
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Таїсія СОЛОНЕНКО