Справа №155/1698/25
Провадження №2/155/96/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026           м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Яремчук С.М.,
при секретарі судового засідання – Ревуцькій М.В.,
за участю:
представника позивача – Солтисюка А.П. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, –

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог 
21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок загальною площею 74,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га та 0,11 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Вищезазначене спадкове майно належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак зазначене майно успадкувала його дружина - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом якої був син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.
Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок загальною площею 74,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га та 0,11 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Останній за життя не оформив своїх спадкових прав на житловий будинок та земельні ділянки. ОСОБА_2 за вказаною адресою проживав разом з дружиною, у подружжя є син – ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем, яка прийняла та оформила спадщину, є дружина ОСОБА_1 , яка являється позивачкою у справі. Позивачка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області. За результатами розгляду заяви державний нотаріус своєю постановою відмовила позивачці у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що спадкоємницею ОСОБА_1 не було подано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Нотаріус запропонувала позивачці звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.
26 березня 2026 року представник позивачки подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок загальною площею 74,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Подану заяву представник позивачки мотивує тим, що на момент розгляду справи Перша Луцька державна нотаріальна контора не надала позивачці відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельних ділянок. У зв`язку з цим відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на зазначені земельні ділянки в судовому порядку.

Відзив на позов до суду не надходив.

Рух справи в суді
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 листопада 2025 року.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано від Волинського обласного державного нотаріального архіву (адреса: місто Луцьк, вулиця Винниченка, 67 Волинської області) матеріали спадкової справи №691 від 12 січня 2001 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 та матеріали спадкової справи №89 від 03 травня 2005 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у Першій Луцькій державній нотаріальній конторі Волинської області витяг зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця – належним чином завіреної її копії. А також витребувано у Першій Луцькій державній нотаріальній конторі Волинської області витяг зі Спадкового реєстру про наявність заповітів, посвідчених від імені ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підготовче засідання відкладено на 18 грудня 2025 року.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2025 року за повторним клопотанням представника позивача витребувано повторно у Першій Луцькій державній нотаріальній конторі Волинської області витяг зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця – належним чином завіреної її копії. А також повторно витребувано у Першій Луцькій державній нотаріальній конторі Волинської області витяг зі Спадкового реєстру про наявність заповітів, посвідчених від імені ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підготовче засідання відкладено на 29 січня 2026 року.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29 січня 2026 року за клопотанням представника позивача витребувано від Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 8) інформацію щодо осіб, які на момент смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проживали з ним та були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 . Підготовче засідання відкладено на 16 лютого 2026 року.
Протокольною ухвалою суду від 16 лютого 2026 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 19 березня 2026 року.
Протокольною ухвалою суду від 19 березня 2026 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 26 березня 2026 року.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 26 березня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 травня 2026 року.

Позиція учасників судового розгляду
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. 
Відповідач - Городищенська сільська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилася, однак 20 березня 2026 року скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , місце смерті: село Шклинь, Горохівський район, Волинська область, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 січня 2001 року Шклинською сільською радою Горохівського районного Волинської області.
Згідно з довідкою Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 2310 від 10.12.2025 року стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі №4, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав у даному будинку разом з дружиною ОСОБА_4 . 
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рік побудови будівлі – 1969, що підтверджується випискою з погосподарської книги №4 за 2025 рік, виданою Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області від 24 грудня 2025 року за №1643/01-09/2-25.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83034784 від 27 жовтня 2025 року вбачається, що зареєстровано спадкову справу за номером 691.
Зі спадкової справи №691 до майна померлого ОСОБА_3 , заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області 13 липня 2001 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина - ОСОБА_4 , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. 13 липня 2001 року ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, у якій зазначила, що інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 немає. 13 липня 2001 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №83731182 від 24 грудня 2024 року інформація щодо посвідчення заповіту від імені ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутня.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак за життя не оформила своїх спадкових прав на належний йому житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , місце смерті: село Шклинь, Горохівський район, Волинська область, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 04 травня 2005 року Шклинською сільською радою Горохівського районного Волинської області.
Згідно з довідкою Шклинської сілької ради № 345 від 01.02.2006 року стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі №4, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкодавець ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована та проживала у даному будинку одна. Чоловік ОСОБА_4 – ОСОБА_3 помер. За життя померлою було складено заповіт, який посвідчений секретарем Шклинської сільської ради Мігальчук Л.І. 20.03.2002 року за № 13. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом є син – ОСОБА_2 , який проживає в м. Луцьку. 
Відтак, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав її чоловікові ОСОБА_3 і який вона успадкувала шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, проте не оформила своїх спадкових прав.
За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, в якому зробила таке розпорядження: «…все належне майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не було і з чого не складалося, а також все те, на що я за законом буду мати право я заповідаю синові ОСОБА_2 ». Заповіт посвідчений секретарем Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області 20.03.2002 року ОСОБА_6 за № 13.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83045910 від 28 жовтня 2025 року, заведено спадкову справу за номером 89. 
Зі спадкової справи №89 до майна померлої ОСОБА_4 , заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області 31 березня 2006 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв син ОСОБА_2 . 31 березня 2006 року ОСОБА_2 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері. ОСОБА_2 у заяві зазначив, що інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , немає. 31 березня 2006 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя не оформила своїх спадкових прав на належний їй житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , місце смерті: місто Луцьк, Волинська область, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02 травня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. 
Згідно з відповіддю Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради №7-20/229 від 06.02.2026 року стверджується, що згідно з наявними в Реєстрі Луцької міської територіальної громади відомостями за адресою: м. Луцьк, вул. Героїв УПА, буд. 76 Волинська область станом на 29 квітня 2019 року були зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відтак, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав його матері ОСОБА_4 і який він успадкував за заповітом шляхом подачі заяви нотаріусу, проте не оформив своїх спадкових прав.
29 грудня 2025 року на виконання ухвали суду про витребування спадкової справи після смерті ОСОБА_2 надійшла відповідь від державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Кузуб Ю.В. за №2297/01-09 від 24.12.2025 року з додатками. 
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83731302 від 24 грудня 2025 року, заведено спадкову справу за номером 454/2019. 
Зі спадкової справи № 454/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , заведеної Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області 23 серпня 2019 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла дружина ОСОБА_1 . 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка. Окрім дружини спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_5 . Останній відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 шляхом подачі заяви 27 серпня 2019 року. 
11 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме, житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом якої був її син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. При цьому, у заяві зазначила, що документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. У зв`язку з цим просила надати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Постановою нотаріуса № 1127/02-31 від 11 серпня 2025 року про відмову від вчинення нотаріальної дії державний нотаріус Першої Луцькох державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
Із дослідженої копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 19 січня 2000 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження: село Михлин, Горохівського району, Волинської області. Зареєстроване місце проживання позивачки: АДРЕСА_2 .
Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 , померлим ОСОБА_2 , померлою ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_3 підтверджується наступними документами: 
1)свідоцтвом про одруження між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 ;
2)свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_6 , відповідно до якого його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю – ОСОБА_4 ;
3)свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 ;
Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину. Однак, у позивачки відсутні документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, а саме, на житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом– ОСОБА_5 , від спадщини відмовився. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції.
Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини -12.01.2001 року, тобто Цивільний Кодекс УРСР 1963р. (далі-ЦК УРСР). 
Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Згідно положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Діями, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заводилась за заявою дружини ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_4 в порядку, встановленому ст. 549 ЦК УРСР, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. ОСОБА_4 проживала на день смерті чоловіка – ІНФОРМАЦІЯ_10 у житловому будинку разом з спадкодавцем та була прописана у ньому. Однак, як вбачається з матеріалів спадкової справи остання не оформила свої спадкові права на вищевказаний житловий будинок. 
Щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 2004 року.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.  Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв її син ОСОБА_2 в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, оскільки подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини, так як на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_11 не проживав постійно із спадкодавцем. Однак, ОСОБА_2 не оформив свої спадкові права на житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_2 спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_1 в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, оскільки у шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , судом не встановлено. 
Матеріалами справи стверджується, що житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами  АДРЕСА_1 , належав батькові спадкодавця ОСОБА_3 , після смерті якого спадщину на житловий будинок за законом прийняла його дружина ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги спадкування, проте не оформила свої спадкові права на житловий будинок. Окрім цього, ОСОБА_2 прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 на житловий будинок, однак також не оформив свої спадкові права на нерухоме майно. 
Відтак, житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами  АДРЕСА_1 , входить до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 . Однак, право власності на нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку. 
Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Враховуючи вищезазначене, відсутність у спадкодавця ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті матері ОСОБА_4 не є перешкодою для реалізації позивачкою ОСОБА_1 права на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.
Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Водночас відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.
Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Суд, з врахуванням вищезазначених норм чинного законодавства та обставин справи, дійшов висновку, що після смерті ОСОБА_2 позивачка прийняла спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Відтак, спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а в силу ч. 1 ст. 79 ЦПК України – достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
З огляду на те, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, підтверджені матеріалами справи, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту права сторони в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України – шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат у справі 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за його клопотанням.
Керуючись ст. 77-81, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . 
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони по справі:
позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .
відповідач: Городищенська сільська рада Луцького району Волинської області, адреса місцезнаходження: село Городище, вулиця Шкільна, будинок 35 Луцького району Волинської області, ЄДРПОУ 04590530;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, адреса місцезнаходження: місто Луцьк, Київський майдан, будинок 13 Волинської області, ЄДРПОУ 45813957.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області         Яремчук С.М.