Справа № 513/340/26 
Провадження № 2-а/513/8/26 

Саратський районний суд Одеської області

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Рязанової К.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
у с т а н о в и в:
у березні 2026 року до Саратського районного суду Одеської області, звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дізнавшись, що його електронний військово-обліковий документ містить записи такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП), через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста ним було подано до відповідача заяву, в якій зазначено, що не ним не оспорюється допущене порушення та він згоден на притягнення до адміністративної відповідальності у його відсутності. 
Вже, 10 лютого 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивачем – ОСОБА_1 , отримано електронний файл постанови із накладеним кваліфікованого електронного підпису, перевіривши справжність постанови на сайті Центрального засвідчуваного органу та ознайомившись з її змістом, мені стало відомо те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому стало відомо, що 10 лютого 2026 року щодо нього було винесено постанову № R345356 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Також зазначає, що постанову ним виконано оскільки сплачено штраф. 
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 зазначає, що 28 лютого 2026 року у його електронному військовообліковому документі знову з`явився запис аналогічного змісту, що і попередній: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП». Керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста ним подано відповідачу заяву, в якій зазначено, що ним оспорюються обставини правопорушення та останній згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності у його відсутність.
Вже, 10 березня 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста ОСОБА_1 , отримано електронний файл постанови із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність.
Перевіривши справжність постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 березня 2026 року щодо нього була винесена постанова № R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Зазначену вище постанову позивач вважаю протиправною та такою, що ухвалена з суттєвими порушеннями встановленого законом порядку, з огляду на те, що:
- постанову було складено з порушенням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;
- у постанові про накладення адміністративного стягнення керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення;
- у разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Отже, позивач зауважує, що розглянувши його заяву, відповідач мав би винести постанову по справі з дотриманням пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.
Проте, позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідачем проігнорувано приписи пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП, через те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення за наявності по тому самому факту щодо нього постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на ті обставини, що перший раз відповідач притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановою № R345356 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 лютого 2026 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Також, позивач зазначає, що вдруге оскаржуваною постановою № R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 березня 2026 року, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Отже, з огляду на вищевикладене позивач вважає очевидним те, що одна й та сама посадова особа, за наявності постанови № R345356 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 лютого 2026 року, оскаржуваною постановою № R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 березня 2026 року, вдруге притягнула його до одного виду відповідальності, призначивши однаковий вид стягнення за одне й те саме правопорушення – за неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”), чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Позивач вважає, що накладаючи на нього адміністративне стягнення постановою №R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 березня 2026 року, відповідач діяв з явним з порушенням приписів пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП, зазначаючи те, що якби відповідач дійсно розглядав щодо нього справу про адміністративне правопорушення з дотриманням приписів пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП, він був зобов`язаний винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, але відповідач не врахував цього, двічі притягнувши його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тим самим відповідач діяв з порушенням статті 61 Конституції України, пункту 8 частини 1 статті 247, статті 279-9 КУпАП, отже, діяв протиправно.
Позивач, вчергове зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення двічі притягнувши його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення внаслідок неналежного виконання посадовими особами відповідача певних етапів процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суперечить принципу правової визначеності.
На підставі викладеного, позивач вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було дотримано вимог КУпАП, з огляду на, що просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнувши на його користь за рахунок бюджетних асигнувань усі понесені ним судові витрати. 
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 31 березня 2026 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, призначивши підготовче засідання на 15 квітня 2026 року о 16 годині 00 хвилин в залі судового засідання Саратського районного суду Одеської області за адресою с. Сарата вул. Крістіана Вернера, 105, з повідомленням учасників справи. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи за 3 статті 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення № R402467 від 10 березня 2026 року.
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року, відкладено підготовче засідання в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення на 19 травня 2026 року до 11:00 години. Повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи за 3 статті 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення №R402467 від 10 березня 2026 року. Встановлено строку надання витребуваних матеріалів до суду у строк до 19 травня 2026 року.
16 квітня 2026 року через канцелярію суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 – з додатками, які випробовувались ухвалами суду. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , з огляду на такі обставини, а саме: повістка являється лише засобом оповіщення особи військовозобов`язаного для його прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, форма якої визначена Порядком організації ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, та не має обов`язкового наслідку укладення контракту для проходження військової служби. Також, відповідач у відзиві звертає увагу на те, що на даний час діє Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року та Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації та особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року. Таким чином вважає, що ним було дотримано усіх вимог норм чинного законодавства з огляду на такий виклад обставин:
По-перше: відповідно Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач – ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-облікова спеціальність 999 097А, ІІ категорії обліку, військове звання – солдат, в статусі військовозобов`язаного, підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Отже, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24 лютого 2022 року виник обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, але позивач протягом усього періоду часу не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що надало можливість позивачу ОСОБА_1 , уникнути призову на військову службу по мобілізації.
У зв`язку з чим, повістка №3185719 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15 квітня 2025 року о 09:00 годині, сформована за допомогою Реєстру відповідно до умов, визначених п.30 Порядку і містить усі необхідну інформацію, визначену законодавством та направлена на адресу за фактичним місцем проживання позивача ( АДРЕСА_1 ). Про фактичне місце проживання, позивач особисто повідомив шляхом електронної взаємодії через застосунок «Резерв+», через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Отже, відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 - не з`явився за повісткою 15 квітня 2025 року о 09:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУАП. Після чого, ОСОБА_1 10 лютого 2026 року, шляхом електронної взаємодії застосунок «Резерв+», через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста подано заяву S5124AC3А-B6F7-F011-9997-005056844140, що не оспорює допущене правопорушення та згодний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
З урахуванням викладеного, у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відносно ОСОБА_1 10 лютого 2026 року винесено постанову №R345356 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її копію позивачем отримано 10 лютого 2026 року в особистому кабінеті, шляхом електронної взаємодії через застосунок «Резерв+», в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим сплатив штраф 19 лютого 2026 року у розмірі 8500 грн на підставі постанови №R345356.
По-друге: згідно відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач підлягає призову на військову службу, оскільки немає підстав для отримання відстрочки від мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У зв`язку з чим, повістка №6638275 від 17 лютого 2026 року про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23 лютого 2026 року о 09:00 годині, сформована за допомогою Реєстру відповідно до умов, визначених п.30 та направлена за місцем реєстрації позивача. Відповідно пунктів 11, 26, 31 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації та особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року до голови Успенівської ОТГ направлено розпорядження №1254/414 від 17 лютого 2026 року з повісткою №6638275 від 17 лютого 2026 року про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23 лютого 2026 року о 09:00 годині. 
Отже, позивач вдруге не з`явився за повісткою 23 лютого 2026 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУАП, що підтверджено наявними у справі доказами. Після чого, позивач 05 березня 2026 року шляхом електронної взаємодії через застосунок «Резерв+», через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста подано заяву S64E3D265-CB14-F111-9998-0050568472A8, що не оспорює допущене правопорушення та згодний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. 
Протокол на позивача не складався за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 210-1 КУПАП у відповідності до абз.7, ст. 258 КУпАП.
З урахуванням викладеного, у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відносно ОСОБА_1 10 березня 2026 року винесено постанову №R402467 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яку позивачем ОСОБА_1 , отримано отримав 10 березня 2026 року особисто, шляхом електронної взаємодії через застосунок «Резерв+», в екранний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
ІНФОРМАЦІЯ_4 є органом військового управління і діє на підставі Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 на виконання вимог частини 8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Згідно абзацу 40 п.8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотримання Кодексу країни про адміністративні правопорушення.
Таким чином відповідач, зауважує те, що позивач своєю бездіяльністю ухилився від вчинення дій щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом повісткою, що являється його обов`язком відповідно до вимог законодавства України, таким чином вважає, що вчинені позивачем дії, в повній мірі відповідають ознакам адміністративного правопорушення, які визначено ч.3 ст. 120-1 КУпАП.
У судове засідання позивач – не прибув, 03 квітня 2026 року позивачем через систему «Електронний суд», подано заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Також, зазначивши, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з викладених у позові підстав.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 також до суду не прибув, повідомлений належним чином шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, та на електронну пошту у судове засідання не з`явився, тому суд вважає, що відповідно до ст.268 КАС України, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом досліджено копію Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-облікова спеціальність 999 097А, ІІ категорії обліку, військове звання – солдат, в статусі військовозобов`язаного, підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 
Також, в матеріалах справи наявна копія повістки №3185719 про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Сарата) для уточнення даних.
У відповідності до витягу із електронного документообігу, вбачається те, що ОСОБА_1 , 10 лютого 2026 року о 10:25:48 годині, на ім`я начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, подано заяву, в якій він повідомляє про визнання вини та надає згоду на притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 210-1 КУпАП.
Із наявної в матеріалах адміністративної справи, копії постанови №R345356 від 10 лютого 2026 року, складеної ТВО начальника ОСОБА_2 , розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув(ла) за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (с ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"), чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП на нього накладено штраф у вигляді 17000,00 гривень. Також у постанові вказано, що у разі сплати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили постановою не менш 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважатиметься виконаною.
У відповідності до наявних в матеріалах справи копії квитанції №54734342-c26f-47ef-85db-e76aff27f0ad_0 від 19 лютого 2026 року та витягу зі справи ОСОБА_1 , 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 , сплачено штраф у розмірі 8500,00 гривень, що підтверджує факт визнання винуватості позивачем. 
Також, із наявної копії повістки №6638275 від 17 лютого 2026 року, сформованої за допомогою Реєстру відповідно до умов, визначених п.30 встановлено, що ОСОБА_1 було також викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 і на 23 лютого 2026 року об 09:00 годині. Зазначена повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 23 лютого 2026 року додатково було також направлено і через лист направлений за місцем реєстрації позивача, через орган місцевого самоврядування – Успенівськсу сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджено копією листа від 17 лютого 2026 року за вихідним №1254/414. 
Відповідно, 05 березня 2006 року об 18:15:21 годині ОСОБА_1 , засобами електронно-комунікаційного зв`язку подано заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким останній провину визнав та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності, підписанням цієї заяви підтверджено, ознайомлення зі статтею 65 Конституції України та попередження керівником ТЦК та СП про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 336, 337 Кримінального кодексу України.
Відповідно вже 10 березня 206 року ТВО начальника ОСОБА_3 , розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (с ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, останнього постановою №R402467 від 10 березня 2026 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Згідно з п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною нормою відповідач повинен довести наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення, а саме: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
У цій справі об`єктивна сторона правопорушення, за версією відповідача, полягає у неприбутті позивача за повісткою до ТЦК та СП. Разом з тим така неявка може утворювати склад адміністративного правопорушення лише за умови, що особа була належним чином повідомлена про дату, час, місце та мету виклику.
Суд звертає увагу, що саме по собі формування повістки в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів не є достатнім доказом того, що особа була належним чином повідомлена про виклик.
Однак, в матеріалах справи наявний лист ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17 лютого 2026 року №1254/414, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до РТЦКтаСП 23 лютого 2026 року о 09:00 годині.
Також, заява самого ОСОБА_1 подана через додаток Резерв+ о 18:15:21 05 березня 2026 року про визнання адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до відповідальності. 
Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 встановлені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила військового обліку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
1) перебувати на військовому обліку:
- за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Аналогічні обв`язки військовозобов`язаних закріплені у п.п. 21, п.23. п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560.
Також Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 визначений та закріплений порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, а саме: згідно пункту 27 Порядку встановлено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою:
1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:
взяття на військовий облік;
проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);
призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби;
Згідно пункту 34 Порядку, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Згідно із пунктом 36 Порядку, за адресою місця проживання або за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язані можуть бути оповіщені, зокрема, представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку.
Згідно із пунктом 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема:
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Посилання позивача на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП двічі постановою №R345356 від 10 лютого 2026 року та №R402467 від 10 березня 2026 року, не знайшло свого підтвердження в матеріалах адміністративної справи, оскільки ОСОБА_1 двічі викликано до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки та наявні дві заяви про визнання вини за порушенням визначеним ч.3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період (під час воєнного стану).
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наявні докази в матеріалах справи, вказують на те, що позивач ОСОБА_1 , усвідомлював, що його було викликано до ТЦК та СП двічі та останнім двічі визнано вину, шляхом подання заяви через електронний кабінет застосунку «Резерв +».
Окрім того, суд вважає, що відповідач вірно кваліфікував дії позивача. 
Стаття 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена за належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження події адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача, оскільки наявні всі докази того що відповідач був належним чином обізнаний, про необхідність прибуття до ТЦК та СП, а також суд враховує визнання вини позивачем та його згоду на притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, позивачем не доведено неправомірність оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова R402467 від 10 березня 2026 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду цієї справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 126, 222, 251, 252, 258 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 73-76, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України, -
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 05 червня 2026 року. 

Суддя К. Ю. Рязанова