Справа № 199/8173/26
(3/199/2151/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
23.06.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця: заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу інженерно-технічної роти військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 , проходячи службу на посаді заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу інженерно-технічної роти військової частини НОМЕР_2 , будучи відповідальним за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, в порушення ст. 11, 16, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби, достовірно знаючи, що він зобов`язаний здійснювати заходи щодо соціально-психологічного забезпечення повсякденної діяльності особового складу, проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників), виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, постійної пильності та бойової готовності, проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу, здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів, в належний спосіб не провів роботу з виховання особового складу, профілактики та запобігання вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, з метою зміцнення законності та забезпечення військової дисципліни і правопорядку у військових колективах, внаслідок чого 29.05.2026 близько 17:00 години оператор безпілотних літальних апаратів 1 відділення протидії безпілотним літальним апаратам 3 інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, вживав алкогольні напої разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час чого останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю, з власної необережності, здійснив постріл із закріпленого за ним автомата 5.45 мм АК-74 у бік військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення.
Зазначені наслідки стали можливими через відсутність належного контролю з боку командира за особовим складом, що призвело до порушення військової дисципліни, травмування військовослужбовця та унеможливлення належного виконання завдань і підтримання бойової готовності підрозділу.
Таким чином, майор ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, в умовах особливого періоду.
Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, визнав, заявив про щире каяття у вчиненому.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, був належним чином сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. 
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. 
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 67/26 від 05.06.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис;
- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 05.06.2026, в якому останній визнав вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення;
- копією витягу з ЄРДР за № 12026052410000516 від 30.05.2026 за фактом здійснення солдатом ОСОБА_3 пострілу з автомата у бік солдата ОСОБА_2 , який отримав поранення;
- довідкою № 1112 про необережне поводження зі зброєю військовослужбовців ЗСУ, згідно якої 29.05.2026 близько 17:00 години військовослужбовець за мобілізацією ОСОБА_3 , внаслідок необережного поводження зі зброєю, здійснив постріл із закріпленої за ним зброї, внаслідок чого отримав поранення військовослужбовець за мобілізацією ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили факт вживання алкогольних напоїв та необережне використання зброї, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав вогнепальне поранення. 
За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як такі, що виразилися у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.
У відповідності до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є військовим адміністративним правопорушенням. 
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який проходить військову службу, ступінь його вини, приймаючи до уваги повне визнання останнім своєї вини та щире каяття, що є обставиною, що пом`якшує його відповідальність, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
В той же час, відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у провадженні по справі, оскільки вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_1  вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко