Справа № 175/5813/24
Провадження № 2-о/175/107/24
РІШЕННЯ 
Іменем України
"02" червня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., присяжних Улезка Д.О., Корси Л.І., секретаря судового засідання Гусєвої К.В., адвоката Головія Т.Ю., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпровської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зміна назви суду на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» №4273-IX, який набув чинності 25 квітня 2025 року на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області) з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що є рідним братом ОСОБА_1 , яка є особою з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи «А» та має діагноз - F72.0, розумова відсталість тяжкого ступеня, синдром ОСОБА_3 . У зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_1 не здатна самостійно обслуговувати себе в побуті, не контролює свою поведінку, не може повноцінно контактувати з оточуючими, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, внаслідок чого не здатна самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки. Заявник зазначає, що протягом останніх років саме він фактично здійснює постійний догляд за сестрою, забезпечує належні умови її проживання, піклується про стан її здоров`я та вирішує питання, пов`язані з її життєзабезпеченням. Інші особи, які могли б здійснювати функції опікуна, відсутні, мати заявника є особою похилого віку та через стан здоров`я не має можливості в повному обсязі здійснювати догляд за донькою. З огляду на викладене, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. 
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2024 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.
18.09.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області було зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судово-психіатричної експертизи.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2025 року було поновлено провадження та призначено справу до розгляду.
У судовому засіданні заявник та адвокат Головій Т.Ю. підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заявник пояснив, що раніше догляд за його сестрою здійснювала мати, однак у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я фактичне виконання цих обов`язків перейшло до нього. Також він зазначив, що їх родина має статус багатодітної сім`ї, проте інші брати та сестри реальної можливості здійснювати догляд за ОСОБА_1 не мають.
Представник виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив здійснювати без його участі
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Підгородненського міськвиконкому Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28.08.1996 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , про що складено актовий запис №126. Матір`ю дитини зазначена - ОСОБА_2 , батьком – ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 21.02.2007 року, актовий запис №28, Матір`ю дитини зазначена - ОСОБА_2 , батьком – ОСОБА_4 .
Згідно витягу з протоколу №1072-б діагностичного засідання ОПМПК від 08.10.2014 року виданого Комунальним спеціальним загальноосвітнім навчально-реабілітаційним закладом «Дніпропетровський обласний методичний психолого-медико-педагогічний центр» вбачається, що ОСОБА_1 має дефект міжшлункової перетинки, перемембріальна відкрита протока, висока легенева гіпертензія, синдром ОСОБА_3 . Згідно психолого-педагогічного висновку ОСОБА_1 має системне порушення пізнавальних та комунікативних функцій відповідає помірній розумовій відсталості. 
Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 6725, складеної Комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 21.07.2015 року по 12.08.2015 року. Відповідно до відомостей, зазначених у медичній карті, особі встановлено діагноз F71.0 - помірна розумова відсталість (неглибока імбецильність), порушення поведінки мінімальні або відсутні. Також у клінічному діагнозі зазначено помірну розумову відсталість.
З наданого висновку «лікарсько-консультативної комісії Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні» ДОР про стан здоров`я №173 від 03.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 має тяжку розумову відсталість, хворобу Дауна, діагноз - F72.0.
Витягом з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 18.05.2016 року за №378-б, виданого Комунальним спеціальним загальноосвітнім навчально-реабілітаційним закладом «Дніпропетровський обласний методичний психолого-медико-педагогічний центр» на ім`я матері – ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 має системне порушення пізнавальної діяльності та комунікативних функцій, що відповідає тяжкій розумовій відсталості генетично зумовленій. Елементарне побутове мовлення на стадії формування, навички самообслуговування потребують подальшого формування. Потребує допомоги та догляду.
З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1209/136 встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з 22.02.2023 року по 01.03.2023 року на стаціонарному лікуванні в дитячому стаціонарі КП «Слобожанська центральна лікарня». За результатами перебування на лікуванні було встановлено повний діагноз - гостра респіраторна вірусна інфекція: гострий назофарингіт. Гіпертермічний синдром. Афтозний стоматит. Хронічний панкреатит, фаза загострення. Дефіцитна анемія І ст. Хвороба Дауна. ВВС: ДМШП (d 0.8 см.) з частковим перекриттям септальною стулкою ТК. ВАП. Дисплазія МК з мінімальною МН. Помірна недостатність ТК 3 ст., висока ЛГ. ХНК І-ІІ А стадії. Крім того, з анамнезу вбачається, що дитина захворіла гостро, коли 21.02.2023 року мати помітила підвищення температури тіла до 38,6 С, закладеність носа, зменшення апетиту та ускладнення ковтання. Самостійно приймали нурофен. На фоні антипіретичної терапії температура тіла знижувалась на короткий проміжок часу. У зв`язку з відсутністю покращення стану дитини мати самостійно доставила дитину до дитячого стаціонару Слобожанської центральної лікарні.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.03.2011 року встановлено, що ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу відносно доньки ОСОБА_1 , якій встановлена підгрупа інвалідності «А», з наданого посвідчення також вбачається продовження отримання державної соціальної допомоги з 12.08.2015 року по 03.01.2025 року в сумі 2206 грн 30 коп.
З наданої суду медичної картки амбулаторно хворого від 03.02.2025 року, ОСОБА_1 має інвалідність підгрупи «А», тяжка розумова відсталість. 
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №312-ц, проведеного експертами Дніпровської філії ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 12.08.2025 року було встановлено, що ОСОБА_1 виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом в теперішній час іспитована не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 109 було встановлено, що ОСОБА_1 за рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження відносно самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності спілкування та контролем за своєю поведінкою.
У відповідності до витягів з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №152/25/732/ВП та №152/25/732/В від 13.03.2025 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи підгрупи «Б» з дитинства, основний діагноз - F72.0 (розумова відсталість тяжкого ступеня). Відповідно до рекомендацій, що є складовою індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, ОСОБА_1 має значний ступінь обмеження здатності до самообслуговування, спілкування, контролю за своєю поведінкою, здобуття освіти та трудової діяльності, виражений ступінь обмеження здатності до орієнтації, а також помірний ступінь обмеження здатності до пересування.
Як вбачається з відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.04.2026 року за №248 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
З долучених до матеріалів справи заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_7 від 22.04.2026 року вбачається, що зазначені особи не заперечують проти призначення опікуном над ОСОБА_1 її брата - ОСОБА_1 .
19.05.2026 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.04.2026 року щодо надання висновку про доцільність призначення його опікуном над рідною сестрою було підготовлено подання опікунської ради про доцільність такого призначення. Відповідно до протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Підгородненської міської ради від 12.05.2026 року № 4, керуючись частиною першою статті 60 ЦК України, опікунська рада дійшла висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за своїми моральними якостями, сімейними відносинами та можливістю забезпечувати належний догляд може бути призначений опікуном над своєю рідною сестрою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у разі визнання її судом недієздатною в установленому законом порядку.
Розглядаючи заяву по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Частиною 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Так, ч. 1 ст. 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. У зв`язку з цим заявлені вимоги про визнання ОСОБА_1 недієздатною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо призначення опікуном над ОСОБА_1 її брата, суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особине дієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. 
Як було зазначено вище, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України.
У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Положеннями ст. 67 ЦК України визначено обов`язки опікуна, зокрема, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.05.2025 року по справі № 641/7190/23 було зауважено на тому, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
Суд звертає увагу на те, що подання органу опіки та піклування від 19.05.2026 року №1951 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи посилань на докази щодо можливості заявника виконувати обов`язки опікуна та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність його призначення, а також встановлення обставин, що унеможливлюють призначення опікунами над ОСОБА_1 її рідних батьків або іншого члена сім`ї, зокрема, сестри.
Судом не встановлено обставин, які б зумовлювали необхідність призначення опікуном саме ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду заявник, відповідаючи на запитання головуючого судді, не зміг надати відповіді на загальні питання щодо здійснення медичного супроводу сестри, зокрема, не повідомив, у якого лікаря вона перебуває на обліку та які лікарські засоби їй необхідно приймати.
Водночас суд звертає увагу на те, що під час встановлення фактичних обставин у справі було з`ясовано, що в період перебування даної справи на розгляді, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 продовжувала здійснювати догляд за донькою та забезпечувати її медичний нагляд. Вказане, зокрема, підтверджується інформацією, наявною в медичній карті амбулаторного хворого від 03.02.2025 року, в якій контактною особою пацієнта зазначена саме мати, яка, крім іншого, повідомляла про скарги щодо стану здоров`я доньки. Фактичне здійснення матір`ю піклування про медичні потреби ОСОБА_1 частково підтвердив і сам заявник під час судового розгляду, зазначивши, що придбанням лікарських засобів для сестри займається їхня мати. Однак при наданні подання опікунської ради при виконавчому комітеті Підгородненської міської ради, про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 , ці обставини перевірені не були.
При цьому, суд звертає увагу, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 69/2022 (далі Указ № 69/2022) оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Отже, суд враховує, що на момент звернення до суду з заявою ОСОБА_1 є особою призовного віку, у зв`язку з чим ухвалення рішення про призначення його опікуном нам недієздатною ОСОБА_1 може бути підставою та метою для звільнення заявника з військової служби на підставі частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність достатніх підстав для призначення його опікуном над ОСОБА_1 , а також його спроможність забезпечувати належний захист особистих немайнових і майнових прав та інтересів останньої. З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для призначення заявника опікуном над його сестрою, у зв`язку з чим заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вимоги ст. 65 ЦК України, суд вважає за необхідне покласти обов`язок щодо здійснення опіки над ОСОБА_1 на орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до вирішення питання про призначення опікуна у встановленому законом порядку.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 89, 259, 265,295, 299, 300 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпровської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки – задовольнити частково.
Визнати недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий 1210 від 07.05.2024 року.
До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово покласти на орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпровської області обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий 1210 від 07.05.2024 року.
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель 

Присяжні Д.О. Улезко

Л.І. Корса