КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 757/17043/22-ц
номер провадження: 22-ц/824/905/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - Дороніної Дар`ї Ігорівни на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року у складі судді Остапчук Т.В., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі - ТОВ «Перший український експертний центр») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27 жовтня 2022 року (а.с.159-160, т.2), просило стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22 108 грн 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 273 грн 86 коп. та 3 % річних у розмірі 1 363 грн 28 коп.
Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житлові будинки на подальшу експлуатацію та обслуговування від товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-2617» (далі - ТОВ «ЖЕК-2617)». Позивач є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ЖЕК-2617» у зв`язку з припиненням ТОВ «ЖЕК-2617» шляхом приєднанням до ТОВ «Перший український експертний центр». 
Позивач вказував, що з 01 липня 2017 року ТОВ «Перший український експертний центр» є виконавцем послуг з утримання будинків, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Розпорядження № 521 Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 вересня 2017 року «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважального комплексу на місто Київ, вул. Анрі Барбюса, 52/1 IV черга» вирішено присвоїти поштову адресу: АДРЕСА_2 . Рішенням Київської міської ради від 22 лютого 2018 року № 322/4386 перейменовано на вулицю В.Тютюнника. 
Зазначав, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна відповідачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 . 
Позивач та відповідач уклали договір №538 про надання послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій від 27.04.2017 року. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 24 червня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2019 року по 05 березня 2021 року складає 22 108 грн 57 коп. Заборгованість несплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 273 грн 86 коп. та 3 % річних у розмірі 1 363 грн 28 грн. 
У зв`язку з наведеними, ТОВ «Перший український експертний центр» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року позов ТОВ «Перший український експертний центр» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 17 101 грн 20 коп., інфляційні витрати у розмірі 763 грн 74 коп., 3% у розмірі 767 грн 00 коп. (а.с.172-174, т.4).
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року заяву ТОВ «Перший український експертний центр» про виправлення описки задоволено.
Доповнено резолютивну частину рішення абзацом «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн» (а.с.185-186, т.4).
27 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просив стягнути з ТОВ «Перший український експертний центр» витрати на правничу допомогу в сумі 22 000 грн 00 коп., оскільки вказана заява була подана до суду ще 09 лютого 2023 року, тобто до ухвалення судового рішення.
Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн 00 коп. (а.с.32-34, т.5).
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Перший український експертний центр - Дороніна Д.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнута додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року з позивача на користь ОСОБА_1 сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 грн 00 коп., є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки є непропорційною до предмета спору. З урахуванням ціни позову, що заявлена позивачем і сумою, яку стягнуто рішенням суду першої інстанції від 02 березня 2023 року, сума витрат на правову допомогу становить більше 50% від ціни позову. Отже така сума витрат на правову допомогу за своїм змістом не є відшкодуванням понесених витрат, а засобом збагачення сторони відповідача.
Також звертає увагу, що відповідач у справі ОСОБА_1 є адвокатом з 2011 року, про що свідчить адвокатське свідоцтво № 4720 від 29 листопада 2011 року, видане Київською КДКА, у зв`язку з цим сторона позивача вважає, що витрати по залученню відповідачем свого представника як фахівця у галузі права у даній справі не були неминучими.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Руденко А.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що додатковим рішенням суду першої інстанції було стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 22 000 грн, а доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності таких витрат є необґрунтованими. Зазначає, що позивачем протягом понад двох років не подавалося жодних заяв чи клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості вирішувати питання про їх зменшення з власної ініціативи. Посилається на положення ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України та практику Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє відповідне клопотання. Також зазначає, що право особи на професійну правничу допомогу гарантується ст.ст. 59, 64 Конституції України, а тому твердження позивача про відсутність необхідності у залученні адвоката через те, що сам відповідач є адвокатом, суперечать Конституції України. Крім того вказує, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи були вони фактично сплачені на момент розгляду справи, за умови підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості, з посиланням на відповідну практику Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 26 745 грн 71 коп., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Основне рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 02 березня 2023 року, в апеляційному порядку не оскаржується, а тому його законність та обґрунтованість відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати, в тому числі, на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам додаткове рішення суду не відповідає.
Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ТОВ «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн 00 коп., суд першої інстанції виходив із того, що відповідач до ухвалення рішення у справі подав відповідну заяву про розподіл судових витрат, а надання йому правничої допомоги адвокатом Руденком А.О. підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги № 30/09/22 від 30 вересня 2022 року та актом про надання правової допомоги від 23 січня 2023 року, згідно з яким загальна вартість такої допомоги становить 22 000 грн 00 коп.
Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.
У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи в обґрунтування розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 22 000 грн 00 коп. до матеріалів справи надано: 
- копію договору №30/09/22 про надання правової (правничої) допомоги від 30 вересня 2023 року, за умовами якого адвокатське об`єднання «Щиглов і Партнери» в особі партнера (адвоката) Руденка А.О. на умовах платності зобов'язалось надавати   ОСОБА_2  професійну правничу допомогу;
- копію додатку №01 до договору №30/09/22 про надання правової (правничої) допомоги від 30 вересня 2022 року, яким визначено вартість юридичних послуг, зокрема: надання усних чи письмових консультацій - 1 000 грн 00 коп. за годину; документальне супроводження процедури досудового врегулювання спорів - 1 000 грн 00 коп. за годину; підготовка та подання позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, відзивів, відповідей на відзив та заперечень - 1 000 грн 00 коп. за годину; підготовка та подання інших процесуальних документів - 1 000 грн 00 коп. за годину; ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз - 1 000 грн 00 коп. за годину; збирання документів та доказів, у тому числі підготовка адвокатських запитів - 1 000 грн 00 коп. за годину; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні - 2 500 грн 00 коп.;
- копію акта №01 наданих послуг від 23 січня 2023 року, відповідно до якого адвокатом Руденком А.О. надано ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на загальну суму 22 000 грн 00 коп., а саме: написання та подання відзиву у справі - 12 год. на суму 12 000 грн 00 коп.; написання та подання контррозрахунку заборгованості - 3 год. на суму 3 000 грн 00 коп.; участь у судовому засіданні 20 грудня 2022 року - 2 500 грн 00 коп.; написання та подання заяви про відшкодування витрат на правову допомогу - 2 год. на суму 2 000 грн 00 коп.; участь у судовому засіданні 08 лютого 2023 року - 2 500 грн 00 коп.
Таким чином у цій справі документально підтверджено понесення   ОСОБА_3  витрат на професійну правничу допомоги в загальному розмірі 22 000 грн 00 коп. 
Матеріали справи не місять доказів того, що позивач звертався до суду першої інстанції із клопотанням про зменшення заявленої відповідачем суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Тому всупереч доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для зменшення з власної ініціативи розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявленого відповідачем до стягнення із позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що сам ОСОБА_1 є адвокатом, а тому витрати на залучення ним представника не були неминучими, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані. Наявність у сторони спеціального юридичного статусу чи професійних знань не позбавляє її гарантованого ст. 59 Конституції України права на професійну правничу допомогу та не покладає на таку особу процесуального обов`язку здійснювати самопредставництво у справі. Сам по собі факт того, що відповідач є адвокатом, не свідчить про штучність, надмірність або необґрунтованість понесених ним витрат на правничу допомогу та не може бути самостійною підставою для відмови у їх розподілі за правилами ст.ст. 137, 141 ЦПК України.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що за положеннями п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що,у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відтак, ураховуючи положення ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, та те, що позов ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 було задоволено лише частково, тому витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягали розподілу судом першої інстанції не в повному обсязі, а пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено.
Фактично із загальної заявленої до стягнення суми 26 745 грн 71 коп., суд першої інстанції стягнув на користь позивача 18 631 грн 94 коп., тобто позовні вимоги були задоволені на 70 %, а в задоволенні вимог на суму 8 113 грн 77 коп. - відмовлено, що становить 30 % від загальної ціни позову.
Враховуючи, що відповідачем документально підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 грн 00 коп., сума відшкодування таких витрат має визначатися пропорційно до розміру відмовлених позовних вимог за такою формулою: 22 000 грн 00 коп. ? 30 % = 6 600 грн 00 коп.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що пропорційний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, становить 6 600 грн 00 коп., а тому додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 рокупідлягає зміні.
За таких обставин апеляційна скарга представника ТОВ «Перший український експертний центр - ДороніноїД.І. підлягає задоволенню частково.
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - Дороніної Дар`ї Ігорівни на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року, задовольнити частково.
Додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року змінити.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 600 (шість тисяч шістсот) грн 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: