П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року місто Київ 
справа № 753/23113/24
провадження № 22-ц/824/1615/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ТОВ «Смерековий Гай»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смерековий Гай»

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Колесника О.М., -
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею майнового права на об'єкт інвестування, зобов'язання зареєструвати спеціальне майнове право на квартиру АДРЕСА_1 (друга черга будівництва), зазначеного на схемі генерального плану під № 2.
Позов обґрунтовано тим що 16 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська будівельна компанія» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № КБ2-12-12б, згідно з умовами якого останнє зобов'зувалося за плату передати ОСОБА_2 у приватну власність майнові права на отримання у власність квартири АДРЕСА_1 (друга черга будівництва) на схемі генерального плану за № 2, а покупець зобов'язувався сплатити ЗАТ «Українська будівельна компанія» ціну продажу майнових прав та прийняти квартиру. Під майновими правами сторони договору розуміли право набуття у власність квартири АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 були повністю сплачені грошові кошти за об'єкт інвестування, що підтверджується довідкою, виданою ЗАТ «Українська будівельна компанія», у якій зазначено, що станом на 26 березня 2019 року ОСОБА_2 сплачено 100% вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 у розмірі 417500 грн.
20 січня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договорі про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого остання набула право вимоги, належне первісному покупцю за договором купівлі-продажу майнових прав щодо майнового права на отримання у власність квартири 3 126.
20 січня 2021 року ЗАТ «Українська будівельна компанія» відповідно до п.2,6 договору № КБ2_12-12б купівлі-продажу майнових прав від 16 травня 2018 року письмово повідомило про свою згоду на відступлення права вимоги щодо майнового права. У зв'язку з чим 20 січня 2021 року була укладена додаткова угода № 1 до договору № КБ2-12-12б.
Право на будівництво об'єкта «Будівництво житлового-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на АДРЕСА_4 » передано та належить ТОВ «Смерековий Гай» на правах замовника будівництва та орендаря земельної ділянки, строк оренди до 28 грудня 2028 року.
Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу майнових прав запланований термін прийняття будинку в експлуатацію - 2 квартал 2022 року, однак будівництво об'єктів першої та другої черги ЖК «АРТ ПАРК», якому функції замовника будівництва в рамках спільного проекту від ТОВ «Навара-К» були передані 20 червня 2019 року, фактично зупинене, а терміни завершення будівництва давно пропущені.
Позивач особливо занепокоєна тим фактом, що змінився орендар земельної ділянки та забудовник. Тепер функції замовника будівництва і орендаря належать ТОВ «Смерековий Гай», що викликає серйозні побоювання у позивача щодо визнання його майнових прав на квартиру, які були належним чином оформлені з попереднім забудовником ТОВ «АРТ ПАРК» та продавцем майнових прав - ЗАТ «Українська будівельна компанія». Такі зміни створюють ризики для інтересів позивача, оскільки є ймовірність, що новий забудовник може не виконати взяті на себе зобов'язання щодо передачі квартири у приватну власність позивачу, у зв'язку з чим вона змушена звернутися з цим позовом до суду.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 спеціальне майнове право на об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_5 (друга черга будівництва), зазначеної на схемі генерального плану під № 2, загальною площею 33,4 кв.м., кількість кімнат 1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, адвокат Богатирьова Ю.О. подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити. Апелянт вважає рішення необґрунтованим, таким, що прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки доказам, які на його думку підтверджують оплату 100% вартості майнових прав на квартиру з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Зокрема, суд не перевірив чи є ця довідка належним та допустимим доказом внесення коштів, не з'ясував у якій формі вносилися кошти, якщо у готівковій, то доказом може бути прибуткові та видаткові касові ордери, а якщо у безготівковій, то таким доказом може бути відповідна банківська виписка.
Оплата вартості майнових прав здійснена 26 березня 2019 року, тоді як за умовами договору від 16 травня 2018 року оплата мала бути проведена в строк не пізніше ніж 5 днів з дати укладення цього договору. Крім того. у договорі не встановлений термін прийняття будинку в експлуатацію. Відтак, позивачем не було надано доказів на підтвердження обставин, з якими закон пов'язує право на звернення до суду із позовом про визнання майнових прав на об'єкт інвестування.
Позивачем в позовній заяві не наведено підстав передбачених законом, які б передбачали виконання зобов'язань у відповідача перед позивачем щодо передачі майнових прав на отримання у власність квартири. Апелянт вважає, що ТОВ «Смерековий Гай» є неналежним відповідачем.
ТОВ «Смерековий Гай» не є стороною договору від 12 травня 2015 року та не отримував функції замовника будівництва Комплексу за вказаним договором. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів які б підтверджували, що товариство являється правонаступником ЗАТ «Українська будівельна компанія» за договором купівлі-продажу майнових прав від 12 травня 2015 року.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Числовська І.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник ТОВ «Смерековий Гай» адвокат Поліщук Ю.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 адвокат Числовська І.В. проти доводів апеляційну скаргу заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Судом установлено, що 16 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська будівельна компанія» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № КБ2-12-12б, акт прийму-передачі майнового права згідно договору купівлі-продажу майнових прав № КБ2-12-12б.
Згідно з умовами договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язувалася за плату передати ОСОБА_2 у приватну власність майнові права на отримання у власність квартири АДРЕСА_1 (друга черга будівництва) на схемі генерального плану за № 2, а покупець зобов'язувався сплатити ЗАТ «Українська будівельна компанія» ціну продажу майнових прав та прийняти квартиру. Під майновими правами ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська будівельна компанія» розуміли право набуття у власність квартири АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 сплатив 100% вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_6 (друга черга будівництва), що підтверджується довідкою, виданою ЗАТ «Українська будівельна компанія», у якій зазначено, що станом на 26 березня 2019 року ОСОБА_2 було сплачено 100% вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 (друга черга будівництва) на схемі генерального плану за № 2, відповідно до умов договору № КБ2-12-12б купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 16 травня 2018 року у розмірі 417500 грн., враховуючи ПДВ.
20 січня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, первісний покупець відступає належне йому право вимоги за договором № КБ2-12-12б купівлі-продажу майнових прав від 16 травня 2018 року, укладеним між первісним покупцем і ЗАТ «Українська будівельна компанія». Новий покупець приймає право вимоги, належне первісному покупцю за договором купівлі-продажу майнових прав щодо майнового права на отримання у власність квартири АДРЕСА_7 (друга черга будівництва), зазначеного на схемі генерального плану під № 2.
Згідно з цим договором до нового покупця переходять усі права та обов'язки первісного покупця  за договором купівлі-продажу майнових прав в обсязі та на умовах, що існують на момент підписання цього договору. Предмет договору оцінений сторонами у розмірі 478550 грн.
20 січня 2021 року ЗАТ «Українська будівельна компанія» відповідно до п.2.6 договору № КБ2-12-12б купівлі-продажу майнових прав від 16 травня 2018 року, письмово повідомила про свою згоду на відступлення права вимоги щодо майнового права.
Крім того, 20 січня 2021 року була укладена додаткова угода № 1 до договору №КБ2-12-12б купівлі-продажу майнових прав від 16 травня 2018 року, відповідно до якої всі майнові права первісного покупця за договором № КБ2-12-12б переходять до позивача.
Таким чином, за наслідком зазначених договорів, ОСОБА_1 набула статусу покупця майнових прав на об'єкт інвестування, зокрема квартиру АДРЕСА_7 (друга черга будівництва), зазначеного на схемі генерального плану під № 2.
Крім того, судом установлено, що 22 листопада 2006 року між Київською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Навара-К» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2557 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , з кадастровим номером: 8000000000:63:502:0001, із цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами спеціального призначення.
12 травня 2015 року між ТОВ «Навара-К», ТОВ «Київський домобудівний комбінат», ТОВ «Дар-Буд» та ТОВ «Західний Логістичний Центр Київ» було укладено договір № 12-05/15 про забудову земельної ділянки по АДРЕСА_4 , у відповідності до термінів та п.1.1 якого сторони зобов'язались спільно діяти для досягнення господарської мети - будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці площею 5,2557 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 з кадастровим номером: 8000000000:63:502:0001.
12 вересня 2016 року вказаний договір оренди від 22 листопада 2006 року було поновлено на 5 років.
20 червня 2019 року між ТОВ «Навара-К», ТОВ «Арт Парк», ТОВ «Дар-Буд», ТОВ «Західний Логістичний центр», ТОВ «Київський домобудівний комбінат», ТОВ «Пуща-Резиденс», ЗАТ «Українська будівельна компанія» та рядом фізичних осіб було укладено додаткову угоду до договору про забудову, в якій сторони дійшли згоди долучити до участі у спільному проекті в межах своїх часток ТОВ «Арт Парк». Функції замовника будівництва в рамках спільного проекту передані від ТОВ «Навара-К» до ТОВ «Арт Парк».
Відповідно до відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України на адвокатський запит від 29 січня 2024 року № 494/05/18-24 встановлено, що право на будівництво об'єкта «Будівництво житлового офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на вул. Бориспільська, 67» передано та належить ТОВ «Смерековий Гай» на правах замовника будівництва та орендаря.
Будівництво будинку фактично зупинене, а терміни завершення будівництва пропущені.
Слідчим відділом ГУ НП України у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022100000000802 від 1 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження 12 березня 2024 року позивачу надано процесуальний статус потерпілої.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 як правонаступникпервісного покупця, виконала свої зобов'язання за договором, сплатила внески у визначеній у договорі сумі, у зв'язку з чим за умовами договору набула майнових прав щодо об'єкту нерухомості, зокрема, права на отримання в подальшому у власність спірної квартири. Відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання, оскільки по даний час не завершено будівництво об'єкту, не здійснені дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будівництва та не передано у власність об'єкту позивачу, чим прострочено виконання взятих на себе зобов'язань. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи представника ТОВ «Смерековий Гай», що він не несе відповідальності перед інвесторами, оскільки право на будівництво об'єкта «Будівництво житлового-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на АДРЕСА_4 » передано та належить ТОВ «Смерековий Гай» на правах замовника будівництва та орендаря, а відтак товариство як замовник будівництва несе повну відповідальність перед інвесторами як правонаступник попереднього забудовника. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 майнового права на об'єкт інвестування
Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання ТОВ «Смерековий Гай» зареєструвати спеціальне майнове право ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 (друга черга будівництва), зазначеної на схемі генерального плану під № 2, загальною площею 33,4 кв.м., кількість кімнат - одна у Державному реєстрі речових прав, суд першої інстанції виходив із того, що до повноважень відповідача не входить право реєстрації спеціального майнового права на квартиру інвестора згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 , від 30 січня 2019 року, справа № 569/17272/15-ц.
У частині 3 статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об'єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва.
Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій (об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пункту 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.
Статтею 2 Закону України «Про фінансово- кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об'єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.
Згідно зі статті 177 ЦК України до об'єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина 1 статті 190 ЦК України). За правилами статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.
Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
Згідно з частини 1 статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилом частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах: від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов'язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього, є визнання майнових прав на об'єкт інвестування.
Встановивши, що позивачка повністю сплатила вартість майнового внеску за нерухоме майно, у зв'язку з чим за умовами договору набула майнових прав щодо об'єкту нерухомості, зокрема, права на отримання в подальшому у власність спірної квартири, а також ту обставину, що на даний час не завершено будівництво об'єкта, не здійснені дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будівництва та не передано позивачу у власність нерухоме майно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 майнового права на об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_5 (друга черга будівництва), зазначеної на схемі генерального плану під № 2, загальною площею 33,4 кв.м.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що надані позивачем докази виконання нею своїх зобов'язань щодо сплати вартості майнових прав є неналежними доказами, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Так, підтвердженням набуття позивачем прав інвестора на об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1 є договір про відступлення права вимоги від 20 січня 2021 року між первісним покупцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за яким до позивача перейшли усі права та обов'язки первісного покупця за договором купівлі-продажу майнових прав № Б2-12-12б. При цьому наявність письмової згоди ЗАТ «Українська будівельна компанія», яке з 22 грудня 2017 року набуло прав замовника будівництва замість ТОВ «Київський домобудівний комбінат», від того ж дня на відступлення права вимоги додатково підтверджує дійсність і належність правонаступництва ОСОБА_1 , що виключає сумнів у праві позивача обирати спосіб судового захисту майнового права на об'єкт інвестування.
Щодо неналежності довідки, яка була видана ЗАТ « Українська будівельна компанія» ОСОБА_2 про проведення останнім 100% оплати вартості майнових прав, то в цій частині, слід зазначити, що сам факт видачі такої довідки за договором купівлі-продажу майнових прав свідчить про визнання продавцем належного виконання фінансової частини зобов'язань первісним покупцем і про наступний перехід цього комплексу прав до позивача за договором відступлення.
Посилання апелянта на несвоєчасність проведеної первісним покупцем оплати вартості майнових прав не спростовує головного юридичного факту - наявності у позивача комплексу прав інвестора, що підтверджується первинним договором купівлі-продажу майнових прав між ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська будівельна компанія»; актом приймання-передачі майнових прав; договором відступлення права вимоги між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , письмовою згодою продавця на відступлення. Зазначені документи є чинними, недійсними у судовому порядку не визнані.
Доводи щодо відсутності у відповідача зобов'язань перед позивачем як не сторони договору купівлі-продажу майнових прав, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі є безпідставними.
Установлено, що 22 листопада 2006 року між Київською міською радою та ТОВ «Навара-К» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2557 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , з кадастровим номером: 8000000000:63:502:0001, із цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами спеціального призначення.
12 травня 2015 року між ТОВ «Навара-К», ТОВ «Київський домобудівний комбінат», ТОВ «Дар-Буд» та ТОВ «Західний Логістичний Центр Київ» було укладено договір № 12-05/15 про забудову земельної ділянки по АДРЕСА_4 , у відповідності до термінів та п.1.1 якого сторони зобов'язались спільно діяти для досягнення господарської мети - будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці площею 5,2557 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 з кадастровим номером: 8000000000:63:502:0001.
12 вересня 2016 року вказаний договір оренди від 22 листопада 2006 року було поновлено на 5 років.
20 червня 2019 року між ТОВ «Навара-К», ТОВ «Арт Парк», ТОВ «Дар-Буд», ТОВ «Західний Логістичний центр», ТОВ «Київський домобудівний комбінат», ТОВ «Пуща-Резиденс», ЗАТ «Українська будівельна компанія» та рядом фізичних осіб було укладено додаткову угоду до договору про забудову, в якій сторони дійшли згоди долучити до участі у спільному проекті в межах своїх часток ТОВ «Арт Парк». Функції замовника будівництва в рамках спільного проекту передані від ТОВ «Навара-К» до ТОВ «Арт Парк». Відповідно до п.1.1 додаткової угоди з дати укладення цієї угоди ЗАТ «Українська будівельна компанія» набуває замість ТОВ «Київський домобудівний комбінат» всіх прав та обов'язків керівника спільного проекту, тобто стає замість ТОВ «Київський домобудівний комбінат» особою, яка виконує функції замовника будівництва. Підписанням цієї угоди сторони погодили, що всі функції замовника будівництва, які були передані згідно з договором ТОВ «Київський домобудівний комбінат», вважаються такими, що передані ЗАТ «Український будівельний комбінат» на тих же умовах і у тому ж обсязі, що не потребує внесення змін у договір.
З відповіді на адвокатський запит, наданій 29 січня 2024 року Державною інспекцією архітектури та містобудування, у відповідності до даних Реєстру будівельної діяльності за параметром пошуку «Адрес об'єкта: м. Київ, вул. Бориспільська, 67» наявна інформація про виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозвіл на виконання будівельних робіт від 18 серпня 2017 року, за реєстраційним номером IY113172302272, щодо об'єкта будівництва: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на вул .Бориспільській, 67 у Дарницькому районі м. Києва (друга черга будівництва)» за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: 8000000000:63:502:0001, замовник: ТОВ «Навара-К».
Разом з цим, шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності за параметрами пошуку «Адрес об'єкта: АДРЕСА_4 » та «Кадастровий номер: 8000000000:63:502:0001 наявна інформація про прийнятий Державною інспекцією архітектури та містобудування України запит про зміну даних у дозволі на виконання будівельних робіт від 25 січня 2024 року за реєстраційним номером IY113172302272, щодо об'єкта будівництва: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на АДРЕСА_4 (друга черга будівництва)» за адресою: АДРЕСА_4 , замовник: ТОВ «Смерековий Гай». Підстави зміни: виправлення технічної помилки реєстратора, текст зміни: право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику.
З листа Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 26 липня 2024 року слідує, що ТОВ «Смерековий Гай» є орендарем земельної ділянки площею 5,2557 га (кадастровий номер 8000000000:63:502:0001 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами  соціального призначення (код виду цільового призначення -02.10, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) на АДРЕСА_4 із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно ( а.с.149 т.1).
Отже, новим власником спірного об'єкта незавершеного будівництва, в якому розміщено об'єкт інвестування позивача, є ТОВ «Смерековий Гай», відповідачу також передано у користування земельну ділянку для завершення будівництва вказаного об'єкту. ТОВ «Смерековий Гай» не запропонувало ОСОБА_1 переукласти договір, хоча ОСОБА_1 повністю виконала свої договірні зобов'язання за договором про участь у будівництві (Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 638/12414/17).
За таких обставин, та зважаючи на те, що відповідач, як новий замовник будівництва, не забезпечив введення будинку в експлуатацію і не здійснив передачу спірного об'єкту у власність позивача, фактично заперечує майнове право ОСОБА_1 на проінвестований останньою об'єкт, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання спеціального майнового права на об'єкт інвестування.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а фактично зводяться лише до незгоди сторони позивача з висновками суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смерековий Гай» залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус