ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"03" червня 2026 р. Справа № 924/797/21 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу 
за позовом фермерського господарства “Фортуна-Агро Д” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області
до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області
про стягнення 4571272,00 грн.

Представники сторін: 
від позивача: не з`явився
від відповідача: Столярчук В.В. – адвокат згідно ордеру

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.05.2026р. заяви сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 за нововиявленими обставинами та про поворот виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 задоволено. Скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 за позовом фермерського господарства “Фортуна-Агро Д” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області про стягнення 4571272,00 грн. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з фермерського господарства “Фортуна-Агро Д” (смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області, площа Графська,27, код 38720052) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” (смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області, площа Графська,54, код 03785958) – 4571272,00 грн. (чотири мільйони п`ятсот сімдесят одна тисяча двісті сімдесят дві гривні 00 коп.) штрафу, 44817,68 грн. (сорок чотири тисячі вісімсот сімнадцять гривень 68 коп.) витрат на проведення експертизи, 68569,08 грн. (шістдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 08 коп.) витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви, 102853,62 грн. (сто дві тисячі вісімсот п`ятдесят три гривні 62 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги, згідно платіжної інструкції № 1276 від 16 листопада 2023р., 109710,52 грн. (сто дев`ять тисяч сімсот десять гривень 52 коп.) судового збору за подання касаційної скарги, згідно платіжної інструкції № 1097 від 22 лютого 2024 р., 82282,90 грн. (вісімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 90 коп.) судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно платіжної інструкції № 1450 від 03 березня 2025р., 82282,90 грн. (вісімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 90 коп.) судовий збір за заявою про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 03.03.2025р. по справі 924/797/21 за нововиявленими обставинами, 82282,90 грн. (вісімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 90 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги та 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу, присуджених додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 липня 2025 року по справі №924/797/21, з урахуванням результатів перегляду справи.
22.05.2026р. СТОВ «Довіра» через електронний суд на адресу суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ФГ «Фортуна Агро Д» на користь СТОВ «Довіра» 70000,00 грн. судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Ухвалою суду від 25.05.2026р. заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/79/21 призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2026 р.
03.06.2026р. представник СТОВ «Довіра» в судовому засіданні підтримує дану заяву та просить задовольнити в повному обсязі. 
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у даній справі, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.05.2026р. заяви сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 за нововиявленими обставинами та про поворот виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 задоволено. Скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023р. у справі №924/797/21 за позовом фермерського господарства “Фортуна-Агро Д” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області про стягнення 4571272,00 грн. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи № 924/797/21.
22.05.2026р. через електронний суд на адресу господарського суду Хмельницької області від СТОВ «Довіра» на адресу суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат, яке було зареєстровано в електронному суді 22.05.2026р., в якому він повідомив суд, що у зв`язку з розглядом даної справи поніс судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 70000,00 грн.
Згідно з ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга чи інші документи чи матеріали чи грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
З огляду на викладене, заяву подано в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Разом з заявою, який був першим документом відповідача, останній повідомив суд про те, що у зв`язку з розглядом даної справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката, також зазначив орієнтовний розрахунок суми судових витрат в розмірі 70000,00 грн. 
Заява СТОВ «Довіра» про розподіл судових витрат, згідно з якою останній просить стягнути з ФГ «Фортуна Агро Д» 70000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката надійшла до суду 18.04.2025р.
На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником СТОВ «Довіра» надано договір № б/н про надання професійної/правової допомоги та юридичних послуг від 22.04.2026р., укладений між адвокатом Столярчуком В.В. та СТОВ “Довіра”, акт №2026/05/21 від 21.05.2026р. приймання – передачі наданих послуг до договору від 22.04.2026р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 679 від 23.01.2012р., ордер про надання правничої допомоги серія ВХ №112898 від 07.05.2026р.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Як вбачається із наданих доказів, 22.04.2026р. між СТОВ “Довіра” (Клієнт) та адвокатом Столярчуком В.В. укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого предмет цього Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами юридичних послуг Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів КЛІЄНТА, представництво інтересів Клієнта перед фізичними, юридичними, посадовими особами, у будь яких підприємствах, установах, організаціях, усіх форм власності та підпорядкування, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, зокрема, але не виключно: в органах державної реєстраційної служби (відділі реєстраційної державної реєстрації* юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань), в органах Пенсійного фонду України, органах Прокуратури України, органах Міністерства внутрішніх справ України, органах Національної поліції України, органах Державного бюро розслідувань, анти корупцій них органах України, органах Служби безпеки України, перед органами та особами, що здійснюють примусове виконання рішень, в місцевих та апеляційних (цивільних, господарських, адміністративних) судах, в справах про адміністративні правопорушення, у справах позовного, окремого та наказного провадження, у цивільному, адміністративному, господарському та кримінальному провадженні, у Верховному суді (в тому числі палаті, об`єднаній палаті, Великій Палаті Верховного суду України, Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду, Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду, Касаційному кримінальному суді у складі Верховного суду), перед приватними та державними нотаріусами будь якого нотаріального округу.
Відповідно до п. 1.2 договору складання, підписання та подання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, процесуальних документів (заяв, клопотань, претензій, заяв в порядку окремого провадження, позовних заяв, відзивів на позовні заяви, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову, про зміну сторін виконавчого провадження та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).
Згідно п. 3.1 договору на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта, а також фінансовий стан Клієнта. 
Пунктом 3.2 договору передбачено, що сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката та строк його оплати визначається сторонами за домовленістю з урахуванням пункту 3.1. цього Договору.
До складу гонорару Адвоката включено всі витрати останнього на виконання цього Договору. (п. 3.3 договору).
Відповідно до п. 3.4 договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у фіксованому розмірі 65000,00 грн за підготовку та супровід справи в суді першої інстанції, що включає, зокрема: надання консультацій, підготовка, складання та допомога в поданні стороні і до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заяви про поворот виконання рішення, інших процесуальних та правничих документів, а також направлення їх учасникам справи та суду. Окремо Клієнт сплачує Адвокату винагороду за участь у судових засіданнях у розмірі 5000,00 грн за кожне судове засідання, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг. У разі надання правничої допомоги в судах апеляційної та/або касаційної інстанцій обсяг та вартість послуг визначаються додатковою письмовою угодою сторін.
Згідно п. 4.1 договору Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами та його укладено строком на 3 роки або до моменту його розірвання. 
Договір підписаний та скріплений відтисками печаток сторін.
21.05.2026р. між СТОВ “Довіра” (Клієнт) та адвокатом Столярчуком В.В. укладено акт №2026/05/21 від 21.05.2026 р. приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 22.04.2026 року (далі — Акт), яким засвідчено, що Адвокатом виконані, а Клієнтом прийняті послуги з професійної правничої (правової) допомоги на суму гонорару, що у відповідності до пункту 3.4. Договору складає: 1. 65 000,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) за підготовку та супровід справи в суді першої інстанції, що включає в себе наступні послуги: зустріч та консультація Клієнта; формування та узгодження з Клієнтом правової позиції у справі; аналіз матеріалів справи №924/797/21 та доказів; аналіз судової практики Верховного Суду щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами та повороту виконання рішення; підготовка, складання та допомога в поданні до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (з додатками та доказами); підготовка, складання та допомога в поданні до суду заяви про поворот виконання рішення (з додатками та доказами); підготовка, складання та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку; ознайомлення із заявою позивача щодо відкладення розгляду справи; підготовка до виступу в суді. 2/. 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.), які окремо складають надані Клієнту послуги Адвоката за прийняття участі адвокатом в одному судовому засіданні по справі 924/797/21 з розрахунку визначеному у п 3.4. Договору про надання правничої допомоги №б/н від 22 квітня 2026 року (5 000,00 грн. х 1 дорівнює 5 000,00 грн.). Засідання у справі 924/797/21 в Господарському суді Хмельницької області за участі Адвоката було 20.05.2026. Загалом Адвокатом надано послуги Клієнту по справі 924/797/21 на суму 70000,00 гривень. Сторони погодили, що Клієнт має сплатити Адвокату: 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень 00 коп.) за надання послуг на професійну правничу (правову) допомогу у справі 924/797/21. Роботи виконано в повному обсязі, претензій на момент укладення Акта з боку Клієнта до Адвоката немає.
Даний акт підписаний сторонами та скріплений печатками.
Також надання адвокатом Столярчуком В.В. правничої допомоги СТОВ “Довіра” у Господарському суді Хмельницької області при розгляді заяви за нововиявленими обставинами про перегляд рішення та заяви про поворот виконання рішення суду у справі №924/797/21 підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №679 від 23.01.2012р., ордером на надання правничої допомоги ВХ №111258989 від 07.05.2026р.
Адвокат Столярчук В.В. був особисто присутній в судовому засіданні Господарського суду Хмельницької області: 20.05.2026р.
З огляду на викладене, належними доказами понесення СТОВ «Довіра» витрат на правову допомогу під час розгляду справи №924/797/21 є договір № б/н про надання правової допомоги від 22.04.2026р., укладений між Адвокатом Столярчуком В.В. та СТОВ “Довіра”, акт №2026/05/21 від 21.05.2026 р. приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 22.04.2026р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія №679 від 23.01.2012р., ордер про надання правничої допомоги серія ВХ №1125898 від 07.05.2026р. 
Таким чином, СТОВ «Довіра» згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/797/21 у Господарському суді Хмельницької області.
Разом з тим, надані СТОВ «Довіра» докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.
В той же час відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 Верховний Суд, здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо.
Отже, Верховний Суд у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Однак, застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 ГПК України, так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відзначила, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Крім того, згідно з висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 правовою позицією, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70000,00 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Отже, при здійсненні розподілу витрат судом надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрат з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційності їх розміру до предмета спору, значення справи для сторін.
З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору.
Оцінюючи витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачу 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Окрім того, суд зазначає, що розподіляючи витрати за послуги адвоката останній вказує, що наявні в матеріалах справи докази понесення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.
Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За таких обставин, надаючи оцінку заявлених до стягнення витрат відповідачу на оплату послуг адвоката у справі, суд зробив висновок про часткове покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/797/21 задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства “Фортуна-Агро Д” (смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області, площа Графська,27, код 38720052) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра” (смт. Антоніни, Красилівського району, Хмельницької області, площа Графська,54, код 03785958) - 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 05.06.2026р. 

Суддя С.В. Гладій 

Відрук. 3 прим.:
1 - до справи
2 - позивачу (електронний суд)
3 - відповідачу (електронний суд)