ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 березня 2026 року 	Справа № 160/21012/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Єфанової О.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Півоварова В.С.	 	
за участі: 	 	 	
представника позивача представника відповідача 	Філіповського В.В. Фіцай Я.П. 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позов обґрунтований тим, що відповідач, на думку заявника, протиправно визначив йому податкові зобов`язання та застосував до нього штрафні санкції, оскільки позивач наполягав, що не мав у власності транспортного засобу - автомобіля SUBARU, який нібито було відчужено позивачем, і у зв`язку з чим у позивача виник об`єкт оподаткування.
Ухвалою від 28.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та надано термін для надання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.09.2025 року вирішено перейти до розгляду справи №160/21012/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Відповідач надав відзив, в якому зазначив що на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.12.2024 №6575-п проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019. Фізична особа – платник податків ОСОБА_1 в 2019 році відповідно до відомостей ЦБД ДРФО мав взаємовідносини з іншими платниками податків від яких отримував доходи, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, зокрема, з: ТОВ «АВТО-СТАТУС» (код ЄДРПОУ 37891695) (ознака 105); ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (ознака 105). Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до органів ДПС податкових декларацій встановлено, що платником податків ОСОБА_1 за період, що перевірявся отримано дохід від продажу другого об`єкта рухомого майна (легкового автомобіля), але податкова декларація до контролюючих органів ГУ ДПС у Дніпропетровській області не подана. Перевіркою виконання обов`язку щодо подання податкової декларації, встановлено, що на дату складання акту документальної позапланової невиїзної перевірки платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік не надано, чим порушено пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Кодексу. В ході здійснення аналізу податкової інформації відповідно до п.74.1, п.74.3 ст.74 Кодексу, перевіркою встановлено, що згідно відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (далі – ЦБД ДРФО) платником податків ОСОБА_1 отримано доходи від продажу об`єктів рухомого майна у періоді з 01.01.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 628023,50 грн. (ознака доходу 105), в т.ч.: - 159236,00 грн. було включено ТОВ «АВТО-СТАТУС» (код ЄДРПОУ 37891695) до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою № 1-ДФ за І квартал 2019 за ознакою доходу «105»; - 468787,50 грн. було включено ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до податкового розрахунку за ІІ квартал 2019 за ознакою доходу «105». Згідно відомостей ЦБД ДРФО із сум доходу від операції з продажу об`єктів рухомого майна (легкових автомобілів), отриманого фізичною особою ОСОБА_1 в І та ІІ кварталах 2019 в розмірі 159236,00 грн. та в розмірі 468787,50 грн., податок з доходів фізичних осіб та військовий збір не нараховувався та до бюджету не сплачувався.
Отже складені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 07.03.2025 року: №0122292408 форми «Р», № 0122262408 форми «ПС», № 0122302408 форми «Р» є правомірними та такими, що винесені відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги Позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В підготовчому засіданні судом ухвалами від 23.12.2025 року витребувано у Дніпровської митниці інформацію з належними доказами щодо розмитнення транспортного засобу SUBARU LEGACY 2498, (2016), сірий, №двиг. НОМЕР_2 , №куз. НОМЕР_3 , у січні 2019 (в т.ч., але не виключно) ВМД, довіреності, брокерський договір, платіжні документи придбання ТЗ та платіжні документи щодо плати мита із зазначенням ПІБ платників.
Витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (філія ГСЦ МВС) інформацію щодо реєстрації транспортного засобу SUBARU LEGACY 2498, (2016) за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) за ДНЗ авто - НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 ., (в т.ч., але не виключно) - довіреності, доручення, платіжні документи з зазначенням ПІБ платника зборів при реєстрації такого транспортного засобу.
Витребувано у ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) інформацію з належними доказами (в т.ч., але не виключно) договір (доручення) на продаж від імені ОСОБА_1 транспортного засобу №00417 – автомобіля SUBARU, вартістю 468787,50 грн., Договір купівлі продажу №00342 від 15.04.2019 року (засвідчена копія), інформацію щодо подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку за ОСОБА_1 , інші копії документів, наданих гр. ОСОБА_3 для здійснення від його імені продажу зазначеного автомобіля (в т.ч. копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) SUBARU LEGACY 2498, (2016), сірий, №двиг. НОМЕР_2 , №куз. НОМЕР_3 .
Ухвалою від 11.02.2026 року витребувано у Одеської митниці інформацію з належними доказами щодо розмитнення транспортного засобу SUBARU LEGACY 2498, (2016), сірий, №двиг. НОМЕР_2 , №куз. НОМЕР_3 , у січні 2019 (в т.ч., але не виключно) ВМД, довіреності, брокерський договір, платіжні документи придбання ТЗ та платіжні документи щодо плати мита із зазначенням ПІБ платників.
На адресу суду від Одеської митниці на дійшов лист з копіями документів щодо розмитнення SUBARU LEGACY 2498, (2016), сірий, №двиг. М760629, №куз. НОМЕР_3 , у січні 2019, серед яких ЕМД UA500650/202918/048980, в якій у графі 8 (одержувач) зазначений ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_7 , видан Жовтневим РОВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл, 12.06.1977р., якій у графі 9 (особа, відповідальна за фінансове врегулювання) зазначений ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_7 , видан Жовтневим РОВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл, 12.06.1977р.
Одеською митницею також надано: Коносамент (Bill of Lading, B/L) від 08.08.2018 року де в графі Consignee – грузоотримувач зазначений SOLONENKO PAVEL, довідка від ТОВ «Центр Авто» про відповідність ТЗ вимогам рівня «ЄВРО-6» на ім`я ОСОБА_1 , інвойс НОМЕР_8 , де в графі покупець зазначений ОСОБА_1 , з розкриттям реквізитів паспортних даних та адреси реєстрації, дублікати 6 квитанцій АТ ПриватБанк щодо платежу здійсненого через електронний банкінг з накладенням ЕЦП з призначеннями платежу: передплата за митне оформлення ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 , на загальну суму 69800 грн. митних платежів та 698 грн. комісії банку, договір-доручення №1709/3 від 17.09.2018 року від імені ОСОБА_1 виконавцю ПП «ЭКСИМ ОДЕССА», копії паспорту ОСОБА_1 , копія картки іпн позивача, ЗВІТ №749/13 про оцінку вартості колісного транспортного засобу СПД ФО - підприємця ОСОБА_4 , який, згідно тексту, здійснений на підставі заяви ОСОБА_1 19.09.2018 року.
Крім того, судом задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка, викликано в судове засідання як свідка: ОСОБА_5 (ухвалу та повістку направлено на адресу зареєстрованого місця проживання так і зазначену представником в клопотанні про відому йому адресу мешкання свідка). Проте, свідок не прибув за викликом в судове засідання, на адресу суду повернулись конверти з повістками з позначкою Укрпошти "адресат відсутній за адресою". Заходи по розшуку місцеперебування свідка та доставлення його до зали судового засідання судом не застосовувались.
Водночас, судом отримано відповідь з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, згідно якого автомобіль SUBARU LEGACY рахується як такий що був наявний у власника ТЗ ОСОБА_1 у 11.01.2019.
В судовому засіданні представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог. При цьому представник позивача наполягав, що позивач не мав у власності транспортного засобу - автомобіля SUBARU, який нібито було відчужено позивачем, і у зв`язку з чим у позивача виник об`єкт оподаткування, про що було подано заяву 17.05.2025 року про здійснення кримінального правопорушення до органів поліції.
Представник відповідача просив в позові відмовити.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що на підставі п.п. 191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, п.п. 69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.12.2024 №6575-п, представниками відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01.01.2019 по 31.12.2019. Перевірка проводилась з 22.01.2025 по 23.01.2025. 
Фізична особа – платник податків ОСОБА_1 в 2019 році відповідно до відомостей ЦБД ДРФО мав взаємовідносини з іншими платниками податків від яких отримував доходи, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, зокрема, з:- ТОВ "АВТО-СТАТУС" (код ЄДРПОУ 37891695) (ознака 105); - ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (ознака 105). Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до органів ДПС податкових декларацій (у випадках коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим) встановлено, що платником податків ОСОБА_1 за період, що перевірявся отримано дохід від продажу другого об`єкта рухомого майна (легкового автомобіля), але податкова декларація до контролюючих органів ГУ ДПС у Дніпропетровській області не подана. 
Перевіркою виконання обов`язку щодо подання податкової декларації, встановлено, що на дату складання акту документальної позапланової невиїзної перевірки платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік не надано, чим порушено пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Кодексу. В ході здійснення аналізу податкової інформації відповідно до п.74.1, п.74.3 ст.74 Кодексу, перевіркою встановлено, що згідно відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (далі – ЦБД ДРФО) платником податків ОСОБА_1 отримано доходи від продажу об`єктів рухомого майна у періоді з 01.01.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 628023,50 грн. (ознака доходу 105), в т.ч.: - 159236,00 грн. було включено ТОВ «АВТО-СТАТУС» (код ЄДРПОУ 37891695) до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою № 1-ДФ (далі – податковий розрахунок) за І квартал 2019 за ознакою доходу «105»;- 468787,50 грн. було включено ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до податкового розрахунку за ІІ квартал 2019 за ознакою доходу «105». 
Згідно відомостей ЦБД ДРФО із сум доходу від операції з продажу об`єктів рухомого майна (легкових автомобілів), отриманого фізичною особою ОСОБА_1 в І та ІІ кварталах 2019 в розмірі 159236,00 грн. та в розмірі 468787,50 грн., податок з доходів фізичних осіб та військовий збір не нараховувався та до бюджету не сплачувався.
Відповідно до пп.20.1.2 та пп.20.1.43 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 Кодексу ОСОБА_1 поштою направлено лист від 20.09.2022 №48986/6/04-36-24-12-13 щодо надання пояснень та документів стосовно підтвердження доходу внаслідок продажу об`єктів рухомого майна (легкових автомобілів) у 2019 році, який повернувся 04.11.2022 з позначкою «за закінченням терміну зберігання». 
На запит ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2022 №16263/6/04-36-24-05 на адресу ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо надання копій підтверджуючих документів, які пов`язані з нарахуванням та виплатою доходу від операцій з продажу та/або обміну об`єктів рухомого майна ОСОБА_1 від ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надійшов лист (вх.ГУ ДПС від 10.11.2022 №75017/6) додатками до якого надано така інформація (далі – мовою оригіналу): 15 квітня 2019 року було укладено договір відчуження транспортного засобу №00417– автомобіля Subaru, вартістю 468787,50 грн. власник – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Посередником операції відчуження суб`єктом господарювання ФОП « ОСОБА_2 » було відображено в формі 1-ДФ сума доходу за ознакою 105 «дохід від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна» в розмірі 468787,50 грн. надано Заяву від 15 квітня 2019р. ОСОБА_1 на ім`я ФОП ОСОБА_2 , текст якої такого змісту: «Я, ОСОБА_1 підтверджую, що протягом 2019 року мною не проводились операції з продажу чи обміну об`єктів рухомого майна. Відповідальність залишаю за собою». Отже представники відповідача в ході перевірки зробили висновок, оскільки платник податків мав можливість дотримуватися правил та норм Податкового кодексу України, зокрема відповідно до пп.17.1.16 п. 17.1 ст. 17 Кодексу надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому цим Кодексом, за порушення яких передбачена відповідальність, однак не вжив достатніх заходів для цього через те, що діяв нерозумно, без належної обачності, що призвело до податкового правопорушення, викладеного у акті перевірки. 
Отже, контролюючим органом за наслідком перевірки прийнято податкові повідомлення рішення від 07.03.2025 року: №0122292408 форми «Р», №0122262408 форми «ПС», №0122302408 форми «Р». 
Як зазначив в позовній заяві позивач, 10 червня 2025 року, він отримав лист відповідача від 09.06.2025р., в якому знаходилося рішення №0016250-1305-0436 «про опис майна у податкову заставу».
Крім цього, в листі відповідача містилася податкова вимога від 19.05.2025 року за №0016250-1305-0436 в якій зазначено, що у платника податку виник податковий борг та починаючи з 26.11.2022 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності розповсюджується право податкової застави. 
Як вбачалось з детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги від 19.05.2025 року розмір боргу складає 38449, 48 грн. який складається з 29639,22 грн. податок на доходи фізичних осіб що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, 8789,76 грн - військовий збір, та 20,50 грн. - земельний податок з фізичних осіб.
Крім іншого, в листі від 09.06.2025 року містився витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна де у відомостях про боржника значиться ОСОБА_1 . Разом з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна знаходився акт опису майна за № 4246.
З метою з`ясування та отримання необхідної інформації з приводу податкового боргу ОСОБА_1 на ім`я начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області через канцелярію ДПС України в Дніпропетровській області направив запит про надання публічної інформації, (копія листа додається). В цьому листі ОСОБА_1 повідомляв контролюючий орган, що ФОП закритий ним був ще у 2017 році, ніякої господарської діяльності з того часу не вів. Крім того, ОСОБА_1 просив надати інформацію з відкіля і за яких обставин утворився податковий борг.
10.07.2025 року, ознайомившись на території відповідача з актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасної сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період р 01.01.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_1 довідався, що податковий борг утворився на підставі укладення останнім 15.04.2019 року, договору відчуження транспортного засобу №00417 — автомобіля Subaru, вартістю 468787,50 грн.
Посередником операції відчуження суб`єктом господарювання ФОП « ОСОБА_2 » було відображено в формі 1-ДФ сума доходу за ознакою 105 «дохід від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна» в розмірі 468787,50 грн.
РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області листом від 22.02.2023 року №31/8-864 надало інформацію про транспортні засоби, які у 2019 році були перереєстровані на нових власників (відчужені) фізичною особою ОСОБА_1 . 
З додатку до листа РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області від 22.02.2023 року №31/8 864 вбачається, що ОСОБА_1 (Власник) було перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу за 2019 рік наступні транспортні засоби: SUZUKI SWIFT 1238, (2007), СІРИЙ; SUBARU LEGACY 2498, (2016), СІРИЙ. 
Щодо продажу у березні 2019 року транспортного засобу SUZUKI SWIFT 1238, (2007), СІРИЙ позивачем не заперечувалось.
Відповідно до пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 Кодексу контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством. 
Отже, перевіркою встановлено та викладено в акті перевірки від 27.01.2025 року №284/04-36-24-08 /2406500419 про порушення платником податків ОСОБА_1 п.173.2 і п.173.3 ст.173, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 Кодексу, з урахуванням п.167.2 ст.167, пп.1.2, пп.1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, у зв`язку з отриманням ним в ІІ кварталі 2019 доходу від продажу другого об`єкта рухомого майна (легкового автомобіля) у розмірі 468787,50 грн. Донараховано за 2019 податок на доходи фізичних осіб у розмірі 23439,38 грн. за ставкою 5% (468787,50 грн. х 5% = 23439,38 грн.) та військовий збір у розмірі 7031,81 грн. за ставкою 1,5% (468787,50 грн. х 1,5% = 7031,81 грн.).
Таким чином, податковим органом за наслідком перевірки прийнято податкові повідомлення рішення від 07.03.2025 року, проте Позивач не погодився з наслідками перевірки, вважає прийняті податкові-повідомлення - рішенням протиправними, що стало підставою звернення до суду.
Вирішуючи справу по суті суд зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Крім того, відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Згідно з пунктами 42.2, 42.4 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.
Судом встановлено, що наказ №6575-п від 17.12.2024 та повідомлення від 17.12.2024 про проведення перевірки направлені 17.12.2024 на адресу ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 
При цьому, суд критично оцінює доводи позивача стосовно відсутності підстав розпочинати перевірку, що оскільки ГУ ДПС в Дніпропетровській області відправляючи листа на адресу мешкання ОСОБА_1 не вірно вказало район де мешкає ОСОБА_1 - зазначив на конверті Дніпровський район, Дніпропетровської області - правильно було зазначити Шевченківський район м. Дніпра, з огляду на що лист 03.01.2025 року, був повернутий відправнику. Суд дослідив накладну про відправлення наказу – то район зазначений виключно на повідомленні про повернення поштового відправлення, накладна поштова від 17.12.2024 року містить відповідну адресу позивача.
Отже, в розумінні Податкового кодексу України, абз. другого пункту 42.5. статті 42 ПКУ у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. В матеріалах справи наявні докази скерування контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення наказу, проте вказаний лист повернувся на адресу контролюючого органу у зв`язку з «закінченням терміну зберігання». Враховуючи вказане вище правове регулювання та підстави повернення поштового відправлення на адресу відповідача, лист, в якому надсилався наказ з направленнями на перевірку, вважається врученим позивачу з дня зазначеного поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Щодо порушених норм податкового законодавства, зазначених у Акті перевірки та податкових повідомленнях рішеннях, суд зазначає про таке.
Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна визначений ст.173 Податкового кодексу України (далі у редакції на момент спірних правовідносин), відповідно до якої дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.
Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.
Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом (ч.1 ст.173 Податкового кодексу України).
Як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.
Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (ч.2 ст.173 Податкового кодексу України).
У разі якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.
У разі якщо об`єкт рухомого майна продається (обмінюється) за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента чи фізичної особи - підприємця, такий посередник виконує функції податкового агента стосовно подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, а платник податку під час укладення договору зобов`язаний самостійно сплатити до бюджету податок з доходу від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого майна (ч.3 ст.173 Податкового кодексу України).
Під час проведення операцій з відчуження об`єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею:
нотаріус посвідчує відповідний договір купівлі-продажу (міни) об`єктів рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) за наявності документа про оцінку майна та документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із ціни, зазначеної в договорі;
при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів відповідні договори посвідчуються нотаріусом за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості таких транспортних засобів;
якщо при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів проводиться їх оцінка відповідно до закону, нотаріус посвідчує відповідні договори за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи з такої оціночної вартості таких транспортних засобів, та документа про оцінку транспортних засобів.
Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про посвідчені договори купівлі-продажу (міни), про вартість кожного договору та про суму сплаченого податку у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку;
суб`єкт господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод або бере участь в їх укладенні за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, щокварталу подає до контролюючого органу інформацію про такі угоди, включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.
Для цілей цього пункту платник податку самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи.
У разі ухвалення судом, третейським судом рішення про зміну власника та перехід права власності на рухоме майно сума податку визначається та самостійно сплачується через банківські установи особою, у власності якої перебував об`єкт рухомого майна, відчужений за таким рішенням, на підставі відображення ним доходу від такого відчуження у складі загального річного оподатковуваного доходу (ч.4 ст.173 Податкового кодексу України).
В свою чергу, порядок подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) визначається ст.179 Податкового кодексу України.
Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи:
від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;
виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом;
від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;
у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу;
зазначені у пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу, крім випадків, коли декларування таких доходів прямо передбачено відповідними нормами цього розділу (ч.179.2 ст.179 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.16-1. Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції на момент спірних правовідносин), тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Проаналізувавши наведені норми та обставини справи у 2019 році у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, здійснивши реалізацію транспортного засобу SUBARU LEGACY 2498, (2016), сірий, №двиг. НОМЕР_2 , №куз. НОМЕР_3 , здійснив відчуження другого транспортного засобу протягом 2019 року, а відтак такий дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна оподатковується за відповідною ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 Податкового кодексу.
Також, суд відхиляє твердження позивача та його представника щодо того, що позивач не мав у власності другий автомобіль та відповідно його не відчужував, оскільки документи, отримані від Одеської митниці мають достатній обсяг проведених дій позивачем, щоб зробити висновки, що позивач приймав безпосередню участь в придбанні означеного автомобіля, розмитненні та здійсненні митних платежів особисто, 
З огляду на наведене, суд вважає, що висновки, викладені у Акті перевірки є такими, що відповідають обставинам справи та діючому на момент спірних правовідносин законодавству, а відтак податкові повідомлення-рішення, прийняті на їх підставі є правомірними.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).
Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, викладені у спірних рішеннях, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 13 квітня 2026 року.

Суддя О.В. Єфанова