Справа№ 953/20473/21 
н/п 1-кп/953/205/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

"12" червня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченої – ОСОБА_6 , 
обвинуваченої – ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання в режимі відео конференції кримінальне провадження за обвинуваченням: 
неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,- 

ВСТАНОВИВ:

15.05.2021 приблизно о 04:50, під час патрулювання Київського району міста Харкова працівниками взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в складі екіпажу №1105, до якого входили поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 24, виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які йшли пішки по проїжджій частині дороги, у зв`язку з чим екіпаж №1105 був зупинений, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були одягнені у формений одяг, екіпірований спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру, та почали робити зауваження останнім щодо переходу на тротуар. 
Проте, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 між собою дуже лаялись і мали ознаки алкогольного сп`яніння. В ході вказаної сварки ОСОБА_7 почала робити спроби нанести ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Поліцейські, в свою чергу, намагались перешкодити ОСОБА_7 нанести шкоду здоров`ю ОСОБА_10 та висловлювали законні вимоги припинити вчиняти такі протиправні дії. 
На це, ОСОБА_7 почала кидатись на поліцейських, відштовхуючи останніх та замахуючись на них руками, тим самим активно перешкоджати працівникам поліції виконувати їх службові обов`язки. 
В цей час, на місце події прибув екіпаж №1151 у складі поліцейської роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_11 та командира роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_12 .
Поліцейська ОСОБА_11 , яка також була одягнена у формений одяг, екіпірована спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленим на форменому одязі нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, наблизилась до ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин її протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_7 продовжувала вести себе зухвало й агресивно та перешкоджала виконанню працівниками поліції службових обов`язків. 
Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконувати його законні вимоги, маючи умисел на здійснення опору працівнику поліції під час виконання останньою покладених на неї службових обов`язків з охорони громадського порядку, проявляючи агресію, умисно, протиправно нанесла удар кулаком правої руки в область обличчя з ліва ОСОБА_11 , в результаті чого ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в лобній ділянці голови, який згідно висновку судової медичної експертизи № 09-1013/2021 від 07.07.2021 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнала в повному обсязі, щиро каялась, та пояснила, що дійсно вона разом із ОСОБА_10 15.05.2021 приблизно о 04:50 годині, перебувала, а саме йшла пішки по проїжджій частині дороги, за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, на місце події прибув екіпаж №1151 у складі поліцейської роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_11 та командира роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_12 . Та коли поліцейська ОСОБА_11 наблизилась до неї, вона умисно, протиправно нанесла їй удар кулаком правої руки в область обличчя зліва.
Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутність, зазначивши, що їй зрозумілі наслідки розгляду справи у порядку ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченої) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.
Як особа ОСОБА_7 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у стаття 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
До суду з Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «»Центр пробації» в Харківській області надійшла досудова доповідь щодо неповнолітньої ОСОБА_7 , в якому зазначено наступне.
Згідно інформації з КУ «Центр надання надання соціальних послуг Роганської селищної ради», гр. ОСОБА_7 проживає у приватному будинку з матір?ю, вітчимом та сестрами. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. ОСОБА_7 має власну кімнату, та всі необхідні речі. Особа не перебуває на обліку, як дитина, що опинилась у СЖО. Згідно інформації з КУ «Центр надання надання соціальних послуг Роганської селищної ради», конфлікти в сім?ї гр. ОСОБА_7 відсутні, обвинувачена має добрі стосунки з сім?єю, особа не перебуває на обліку, як дитина, що позбавлена батьківського піклування, або як дитина-сирота, під опікою не знаходиться, інформація про випадки неналежного виконання батьками своїх обов?язків щодо виховання дитини або зневажливого ставлення до її потреб не надходила, батьки неповнолітньої не позбавлялись своїх батьківських прав. ВИСНОВОК: Дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченої, встановлено, що проблемними питаннями, на які повинні бути спрямовані заходи впливу, є, насамперед, дефіцит когнітивних навичок, імпульсивність, фізична агресія та вербальна агресія. Аналіз інформації свідчить про низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.
Щодо обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються, зокрема, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Згідно з ч. 2 ст. 67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навивши мотиви свого рішення у вироку.
Так, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 мала ознаки алкогольного сп`яніння.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення огляду ОСОБА_7 на визначення стану алкогольного сп`яніння та висновку про те, що ОСОБА_7 дійсно перебувала у такому.
Таким чином, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.(ч. 2 ст. 50 КК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
На час вчинення кримінального правопорушення (15.05.2021) ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , була неповнолітньою особою та під час судового розгляду щиро каялась, що визнано судом обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України.
При цьому, ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної суд, вважає за можливим, відповідно до приписів ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 статті 345 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 99 України, штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Розмір штрафу, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлюється судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану неповнолітнього в межах до п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обвинувачена ОСОБА_7 повідомила суду, що на теперішній час вона вже є повнолітньою особою та в змозі сплатити штраф у визначеному судом розмірі.
З урахуванням вимог ст. 98, 99, 103 КК України, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, її позитивну посткримінальну поведінку, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, майновий стан, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи інші обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 і попередження вчинення нею нових правопорушень, призначити їй покарання за ч. 2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу.
Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченій ОСОБА_7 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України. 
Щодо запобіжного заходу суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах кримінального провадження міститься клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, у судовому засіданні прокурор відмовився від вказаного клопотання, просив його не розглядати.
Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1