УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №290/769/25 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В. 
Номер провадження №33/4805/361/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Кравчука Василя Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
встановив:

Постановою судді  Романівського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою суду, 06.07.2025 близько 11 год 34 хв в смт Романів по вул Графа Ілінського, 40, Житомирського району  ОСОБА_1 , керуючи гужовим транспортом здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT LAGUNA», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.7 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність постанови. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на неналежних і неповних доказах. Зокрема, вказує, що показання потерпілого ОСОБА_2 щодо відсутності на смузі зустрічного руху будь-яких учасників дорожнього руху в момент виїзду не відповідають дійсності, оскільки вулиця графа Ільїнського перетинається з іншою вулицею, а тому раптова поява коня з гужовою повозкою можлива лише у разі його виїзду з двору або з перехрестя. Крім того, ні потерпілий, ні працівник поліції ОСОБА_3 не зазначили відстань між місцем виїзду транспортного засобу на смугу зустрічного руху та місцем зіткнення з гужовою повозкою, що має істотне значення для правильного вирішення справи та, на думку апелянта, свідчить про те, що потерпілий здійснив виїзд на зустрічну смугу безпосередньо перед повозкою, маючи можливість завчасно її виявити. Апелянт також звертає увагу, що складена схема місця ДТП не містить необхідних відомостей, зокрема не позначено відстань від місця осипу скла (позначка «3») до краю лівого чи правого узбіччя, а також відстань від електроопори №3/63 до краю проїзної частини, що унеможливлює достовірне визначення ширини проїзної частини та розташування транспортних засобів. З урахуванням наведеного, на переконання апелянта, крайня ліва частина припаркованого автомобіля могла знаходитися на відстані не більше трьох метрів від краю проїзної частини, у зв`язку з чим для руху залишалася вільною частина смуги шириною близько 1,6 метра. Також зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про зміну напрямку руху гужовою повозкою перед зіткненням, потерпілий після ДТП перемістив свій транспортний засіб на невизначену відстань, свідків події не встановлено, відсутні докази наявності транспортних засобів, які потерпілий намагався об`їхати по смузі зустрічного руху та їх розташування на проїзній частині.
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Хайнацька О.Ф. у своїй заяві від 20.05.2026 просила розглядати справу у її відсутності, долучила свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.
Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Пунктом 7 Правил дорожнього руху визначено обов`язки осіб, які керують гужовим транспортом та погоничів тварин: керувати гужовим транспортом та переганяти тварин по дорозі дозволяється особам, не молодшим 14-річного віку (п.7.1).
Зокрема, згідно з п.7.7 ПДР України, таким особам забороняється залишати тварин на смузі відведення дороги без нагляду та створювати перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу (п.7.8).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2025 року серії ЕПР1 №383016, 06 липня 2025 року близько 11 год. 34 хв. у смт Романів по вул. Графа Ільїнського, 40, ОСОБА_1 , керуючи гужовим транспортним засобом, допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.7 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.2-3).
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Зміст протоколу був доведений до відома ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
З матеріалів справи вбачається, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди її учасники надавали письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза за обставинами ДТП не проводилася.
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 06 липня 2025 року вбачається, що він, позичивши коня з гужовою повозкою, поїхав у власних справах, однак не втримав коня, який вирвався та побіг у напрямку смт Романів. Згодом, прибігши на вул Графа Ільїнського, він побачив пошкоджений автомобіль і зрозумів, що відбулося зіткнення з гужовою повозкою (а.с.14).
Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнав, підтримав надані ним раніше пояснення та зазначив, що самого моменту дорожньо-транспортної пригоди не бачив.
Потерпілий ОСОБА_2 на місці події пояснив, що рухався на автомобілі «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул Графа Ільїнського у смт Романів зі швидкістю близько 40 км/год, коли на зустрічну смугу раптово вибіг некерований кінь з гужовою повозкою, унаслідок чого відбулося зіткнення (а.с.15).
Під час судового розгляду в суді першої інстанції потерпілий також пояснив, що, враховуючи наявність припаркованих транспортних засобів на узбіччі, здійснив маневр виїзду на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення з гужовою повозкою, яка раптово з`явилася на проїзній частині.
Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом на лінію «102», при цьому транспортний засіб потерпілого знаходився у положенні, відображеному на схемі ДТП, а кінь з гужовою повозкою — неподалік місця пригоди на іншій вулиці.
Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 липня 2025 року вбачається розташування транспортного засобу потерпілого та характер отриманих ним механічних пошкоджень (передня частина, ліве крило, капот). Схема підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень (а.с.4).
Оцінивши зібрані у справі докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
При цьому з установлених судом першої інстанції обставин та досліджених доказів вбачається, що порушення ОСОБА_1 вимог п.7 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків.
Наведені висновки узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників події, поясненнями працівника поліції та іншими матеріалами справи.
Зібрані у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала гужовим транспортним засобом, не забезпечив належного контролю за твариною та допустив її вибігання на проїзну частину без нагляду, чим порушив вимоги п.7 Правил дорожнього руху України. Зазначені дії перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням механічних пошкоджень транспортному засобу потерпілого, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності на схемі ДТП окремих замірів (зокрема відстані від місця осипу скла до краю проїзної частини та від електроопори до краю дороги) є безпідставними, оскільки така обставина не свідчить про недопустимість чи недостовірність цього доказу. При цьому схема підписана ОСОБА_1 без зауважень.
Відсутність точних замірів на схемі ДТП не є підставою для скасування постанови, оскільки сукупність інших доказів дає можливість встановити обставини правопорушення та причинно-наслідковий зв`язок між діями особи і наслідками.
Посилання апелянта на зміну положення транспортного засобу після ДТП, відсутність свідків події та не встановлення інших транспортних засобів не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги щодо ширини проїзної частини та можливості об`їзду перешкоди фактично зводяться до оцінки дій водія іншого транспортного засобу, що не є предметом розгляду у даній справі.
Посилання на можливе порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «RENAULT LAGUNA» не виключає наявності порушення з боку ОСОБА_1 , оскільки у межах цього провадження надається оцінка виключно його діям.
Відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП, справа розглядається в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим правова оцінка діям потерпілого не надається.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не містять посилань на нові докази чи обставини, які б свідчили про незаконність постанови.
З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя     О.М. Галацевич