Справа № 502/1222/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 червня 2026 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Мирне, Ізмаїльського району Одеської області, та мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №376068, 24.05.2026 близько 16 год. 410 хв. прикордонним нарядом на КП (контрольний пост) перед м. Кілія на ділянці а/д с. Шевченкове-м. Кілія на відстані 6500 м від ДКУ було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Згідно положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 204-1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Так, ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
З положень частини першої вказаної статті вбачається, що об`єктивну сторону правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів 24.05.2026 близько 16 год. 10 хв. прикордонним нарядом на КП (контрольний пост) перед м. Кілія на ділянці а/д с. Шевченкове-м. Кілія на відстані 6500 м від ДКУ було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який нібито здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. 
На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення надано рапорт про те, що під час бесіди встановлено, що ОСОБА_1 нібито мав намір переплисти р. Дунай; довідку щодо інтерв`ювання ОСОБА_1 – де також вказано про намір перетнути кордон поза пунктами пропуску; фотознімок на КП на околиці м. Кілія, схема виявлення правопорушення.
Будь-яких інших доказів до протоколу не надано. 
Слід зазначити, що з наведених доказів неможливо достовірно встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу того, що останній дійсно намагався, тобто була спроба з його сторони будь-яким способом незаконно перетнути державний кордон України.
Матеріали, додані до протоколу, лише свідчать про те, що ОСОБА_1 рухався (т/з не встановлено з матеріалів справи) до м. Кілія, де перед містом на КП (на ділянці а/д с. Шевченкове-м. Кілія, близько 6500 м до ЛДКУ) останнього було зупинено та складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Слід зазначити, що переміщення особи з одного населеного пункту в інший, у даному випадку до м. Кілія, не свідчить про спробу будь-яким способом незаконно перетнути державний кордон України, навіть якщо вказаний населений пункт є прикордонним.
Ба більше, у даному випадку слід зауважити, що до прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення (пп. 3 п. 2 Положення
про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147).
Крім того, довідка щодо інтерв`ювання ОСОБА_1 та її зміст судом не береться до уваги, оскільки складена старшим офіцером ПОРВ ГОРВ старшим лейтенантом ОСОБА_2 друкованим текстом без жодних підписів, зокрема й ОСОБА_1 , та без засвідчення достовірності зазначених у довідці обставин та наданих пояснень відповідними свідками не з числа службових осіб.
З огляду на викладене, вбачається сумнівним той факт, що ОСОБА_1 мав прямий умисел на перетин кордону а також не встановлено наявності спроби перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.
Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Березніков