ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

20.05.2026	Справа № 910/3134/25	

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Глиняної А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 910/3134/25

за позовом виконуючого обов`язки Голосіївської окружної прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 107) в інтересах держави в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) та Північного офісу Держаудитслужби (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, код ЄДРПОУ 40479560)
до 
відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (03040, м. Київ, вул. Юлії Здановської, 5/3, код ЄДРПОУ 37414016)
до відповідача 2 фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору та стягнення 475 200, 00 грн., 

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 20.05.2026,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернувся виконуючий обов`язки Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби, в якому просить суд:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 17 від 28.04.2020, укладений між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (змінено найменування на Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації) та фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною;
- стягнути з фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни на користь Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації грошові кошти у розмірі 475 200, 00 грн, а з Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 475 200, 00 грн стягнути в дохід держави.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 квітня 2020 року Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (наразі перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації) в електронній системі публічних закупівель «ProZorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів - ДК 021:2015: 15890000-3 — Продукти харчування та сушені продукти різні (ідентифікатор закупівлі UA-2020- 03-25-001850-a). Очікувана вартість предмета закупівлі становила 528 000,00 гривень. Тендерна пропозиція ФОП Смирнової В.В. відповідала кваліфікаційним критеріям, встановленим у тендерній документації, у зв`язку з чим переможцем торгів обрано ФОП Смирнову В.В., що підтверджується протоколом (рішення) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів Управління праці та соціального захисту. населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №13 від 15.04.2020. Електронною системою закупівель 15.04.2020 сформовано повідомлення про намір укласти договір з ФОП Смирновою В.В. З огляду на вказане, 28.04.2020 між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною укладено договір купівліпродажу №17 (далі - Договір). 04 травня 2020 року ФОП Смирновою В.В. поставлено на адресу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Товар, що підтверджується видатковою накладною №0006 від 04.05.2020, а Відповідачем 1 сплачено грошові кошти у розмірі 475 200,00 грн на банківський рахунок Відповідача 2 за поставлений Товар, що підтверджується платіжним дорученням №124 від 07.05.2020. Отже, господарські зобов`язання за Договором сторонами виконані, з огляду на поставлений товар та сплачені за нього грошові кошти у повному обсязі. У подальшому рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к (справа №51/60/51-рп/к.21) визнано фізичну особу-підприємця Смирнову Вікторію Володимирівну та фізичну особу-підприємця Бобровицьку Світлану Василівну винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі закупівлі «Продукти харчування та сушені продукти різні», яка проводилась Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за допомогою електронних закупівель «ProZorro», ідентифікатор закупівлі в системі – UA-2020-03- 25-001850-a (пункт 13 рішення АМКУ). Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 30.03.2023 №60/24-р/к дійшла висновку, що ФОП Смирнова В.В. та ФОП Бобровицька С.В. під час підготовки та участі у процедурі закупівлі діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель згідно з Законом України «Про публічні закупівлі». Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції, Учасники тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результати проведеної закупівлі, порушивши право Замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції». Така поведінка ФОП Смирнової В.В. та ФОП Бобровицької С.В. є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Враховуючи викладене, вказаним рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ФОП Смирнову В.В. накладено штраф у розмірі 10 000,00 грн та на ФОП Бобровицьку С.В. штраф у розмірі 3 900,00 грн. Позивач зазначає, що обставини вчинення ФОП Смирновою В.В. порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів публічної закупівлі з ідентифікатором UA-2020-03-25- 001850-a підтверджуються рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к. Орган Антимонопольного комітету України своїм рішенням підтвердив порушення вимог законодавства, яке полягало у спотворенні учасниками, у тому числі ФОП Смирновою В.В. результатів торгів. Протиправність таких дій полягала в їх спрямуванні на здобуття перемоги у процедурі закупівлі будь-якою ціною, у тому числі шляхом домовленостей з іншим учасником. Законність указаного рішення не оскаржена у судовому порядку учасниками процедур закупівлі та не потребує доказуванню. Тендер відбувся за участю в ньому двох учасників – ФОП Смирнової В.В. та ФОП Бобровицької С.В., які вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених між собою дій, що стосуються спотворення результатів цього тендера. Отже, Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації придбано продукти харчування за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками цього тендера її видимості. Поведінка ФОП Смирнової В.В. та ФОП Бобровицької С.В. під час участі в тендері явно несумісна з добросовісністю та принципами здійснення публічних закупівель. З огляду на вказане, договір купівлі-продажу №17 від 28.04.2020, укладений між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та ФОП Смирновою В.В. за підсумками відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2020-03-25-001850-a), результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, підлягає визнанню недійсними як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ФОП Смирнової В.В. на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України.
Також Позивач зазначає, що замовником та однією стороною оспорюваного Договору є Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. На момент проведення процедури торгів та укладення договору Відповідач 1 не міг дізнатись, що ФОП Смирнова В.В. та ФОП Бобровицька С.В. під час підготовки документації в процедурі закупівлі діяли несамостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою. З наведеного вбачається, що ФОП Смирнова В.В., маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, взяло участь у проведенні конкурентної процедури закупівлі, знівелювавши змагальність у ній, внаслідок чого отримала грошові кошти на загальну суму 475 200,00грн. Вищезазначене свідчить про наявність у Відповідача 2 умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави та суспільства з метою отримання прибутку. Враховуючи наявність умислу лише у ФОП Смирнової В.В., як сторони оспорюваного договору, одержані нею грошові кошти у сумі 475 200,00 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» затверджено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Зокрема, Держаудитслужбою здійснюється контроль за правильністю та своєчасністю надходження доходів до бюджету за кодом класифікації 24060300 «Інші надходження». Таким чином, вищевказані кошти повинні бути повернуті Управлінню праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, а отримані ним за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави. Одночасно, Позивач зазначає, що строк позовної давності станом на дату звернення до суду з вимогами про визнання недійсним оспорюваного договору та застосування наслідків його недійсності, не пропущений

Стислий виклад Відзиву на позовну заяву Відповідача 1 (Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації)
У поданому до суду 04.04.2025 Відзиві на позовну заяву Відповідач 1 зазначає таке. 26.03.2025 між Управлінням соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (код ЄДРПОУ 37414016, в особі керівника Ахмадової Наталії Олексіївни та Адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп», в особі керуючого партнера Лященко Аліни Михайлівни укладено договір про надання правничої допомоги № 1254-26/03/202. Фізична особа-підприємець Смирнова Вікторія Володимирівна та фізична особа - підприємець Бобровицька Світлана Василівна подали тендерні пропозиції на участь у тендерних процедурах закупівель, які проводились Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (змінено найменування на Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації) за допомогою системи публічних закупівель «рrozorro». За наслідками процедур закупівель Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації укладено з Фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною договір №17 від 28.04.2020. Згідно даного договору продавець зобов`язується передати у власність замовнику товар: Продукти харчування в наборі, а Замовник - прийняти і оплатити такий товар. Виконання умов договору забезпечено обома сторонами. Фізичною особою-підприємцем Смирновою О.В. надано товар згідно видаткової накладної №0006 від 04.05.2020, а Управлінням соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації сплачено грошові кошти в розмірі 475 200,00 грн. на банківський рахунок Смирнової В.В. за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 124 від 07.05.2020. Отже, господарські зобов`язання за Договором сторонами виконано, з огляду на поставлений товар та сплачені за нього кошти в повному обсязі. У подальшому рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 № 60/24-р/к визнано фізичну особу-підприємця Смирнову Вікторію Володимирівну та фізичну особу-підприємця Бобровицьку Світлану Василівну винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі закупівлі «Продукти харчування та сушені продукти різні», як апроводилась Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за допомогою електронних закупівель «рrozorro», ідентифікатор закупівлі в системі - UА2020-03-25-001850-а. Вказаним рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ФОП Смирнову В.В, накладено штраф у розмірі 10 000, 00 грн. та на ФОП Бобровицьку С.В. штраф у розмірі 3900, 00 грн. Смирновою Вікторією Володимирівною штраф сплачено, що підтверджується листом Північного міжобласного територіального відділення АМКУ № 60-02/1046е від 10.02.2025.
Відповідач 1 також зазначає, що статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено виключний перелік підстав для представництва прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді. Позов подано Виконувачем обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва Авраменком Олександром Івановичем в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках :1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. В обґрунтування прокурором свого права на пред`явлення позову останній зазначив: що органи державної влади не здійснюють захист інтересів» держави. Вищевказаними органами державної влади не вжито заходів щодо усунення порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів. Зазначені прокурором обставини не підтверджують наявності підстав для представництва, зазначеному в статті 23 Закону України "Про прокуратуру. В даному випадку, прокурором доказів з цього приводу не надано.
Також Відповідач 1 звертає увагу, що з аналізу змісту частини 5 статті 203 ЦК України слідує, що вимога щодо спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ним, є необхідною умовою для додержання чинності правочину. Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві на виконання вказаної програми видано продуктові набори малозабезпеченим категоріям населення Голосіївського району м. Києва. Вказаний факт підтверджується видатковими відомостями. Отже, господарські зобов`язання за Договором сторонами виконані в повному обсязі. Підстави для визнання договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 , укладеним між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (змінено найменування на Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації) та фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною відсутні. Проте, лише сам факт вчинення вказаними учасниками торгів порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений Рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними як таких, що вчинені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (ч. 3 ст. 228 ЦК України). Негативні наслідки укладення вищезазначених договорів, які суперечать інтересам держави та суспільства відсутні. Таким чином твердження позивача про вчинення правочину, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на те, що відсутні порушення прав держави та суспільства. Відповідач 1 звертає увагу, що відлік позовної давності варто обчислювати із дати формування звіту про результати проведення процедури закупівлі UА2020-03-25-001850-а та укладення оскаржуваного договору, а саме із 28.04.2020. Враховуючи зазначене строк позовної давності органом уповноваженим на представництво інтересів держави пропущено та поновленню не підлягає.
Стислий виклад відповіді Позивача на відзив Відповідача 1.
У поданій до суду 09.04.2025 Відповіді на Відзиві Позивач зазначає таке. Порушення учасниками закупівель вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції», спрямованого на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин, нівелює можливість втілення вказаних принципів бюджетної системи України та публічних закупівель, призводить до неефективного та неекономного використання бюджетних коштів для придбання товарів, робіт і послуг. Тому пред`явлення позову прокурором у такому випадку зумовлено порушенням інтересів держави в бюджетній сфері, оскільки вчинення ФОП Смирновою В.В порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру призвело до придбання товару за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендера її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі - отримання товару з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу коштів. Фінансування закупівлі, за наслідками якої укладено оспорюваний договір здійснювалося за рахунок міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 №459/6510. Київська міська рада має повноваження здійснювати контроль щодо законності проведених закупівель за бюджетні кошти, прийнятих за результатами таких. закупівель рішень та контроль за ефективністю використання бюджетних коштів при укладенні господарських договорів. У свою чергу договір укладено за наслідками проведеної Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації закупівлі та його оплата здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Отже, Київська міська рада наділена повноваженнями щодо затвердження та виконання місцевого бюджету, контролю за його виконанням, здійснює правомочності з володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (зокрема, коштами місцевого бюджету). Голосіївська окружна прокуратура міста Києва на виконання вимог, установлених абз. 4 ч. 4 ст. 23 вказаного Закону, листом від 13.02.2025 №43-1193ВИХ-25 повідомила Київську міську раду про існування порушення інтересів держави за наслідками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, і про наявність підстав визнання його недійсним як такого, що суперечить інтересам держави. Зазначеним листом також витребувано відомості щодо вжитих і запланованих заходів із захисту порушених інтересів держави. Разом з цим, Київська міська рада доручила розгляд листа прокурора Відповідачу 1, який не поінформував про заплановані заходи на поновлення державних інтересів. У свою чергу Київська міська рада не здійснила будь-яких заходів на поновлення державних інтересів, що було розцінено прокурором як бездіяльність. Таким чином, наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради шляхом пред`явлення цього позову обґрунтовується порушенням інтересів держави у бюджетній сфері та необхідністю їх комплексного захисту, адже вчинення ФОП Смирновою В.В. порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, призвело до придбання товару за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості, наслідком чого стало нівелювання мети публічної закупівлі – отримання послуги з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів для цього; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, будучи поінформованими про існування акого порушення, не здійснює захисту інтересів держави. Також, окружна прокуратура листом від 22.01.2025 №43-465ВИХ-25 повідомила Північний офіс Держаудитслужби про існування порушення інтересів держави від укладення спірного договору за наслідками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників і про наявність підстав для його визнання недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ФОП Смирновою В.В. У відповідь на зазначений лист Управління Північного офісу як орган, уповноважений державою здійснювати захист її інтересів у спірних правовідносинах з позовом не звернувся. Вказане свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження щодо необхідного захисту, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян – членів територіальної громади населеного пункту та звернення до суду з позовом. Отже, факт не звернення Північного офісу Держаудитслужби до суду з відповідним позовом свідчить про те, що вказаний орган не виконує своїх повноважень із захисту інтересів держави. З огляду на викладене, внаслідок нездійснення вказаними органами належних заходів інтереси держави залишалися незахищеними, а тому у прокурора виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення суду позову у цій справі.
Також Позивач зазначав, що оголошуючи проведення закупівлі, Відповідач 1 мав на меті не просто задовольнити потребу в придбанні товару, а здійснити придбання товару на засадах конкурентності учасників відповідного тендера. В свою чергу, вчинення ФОП Смирновою В.В. порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів спірної публічної закупівлі підтверджуються рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к (справа №51/60/51-рп/ к.21). У разі встановлення цих обставин на момент проведення процедури закупівлі, Замовник відхилив би тендерні пропозиції учасників, які є пов`язаними між собою, та як наслідок не укладав би спірний договір (п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»). З огляду на викладене, узгоджені дії учасників закупівлі та відсутність реальної конкуренції, що встановлено в антимонопольній справі, унеможливили прозору та відкриту процедуру торгів UА-2020-03-25-001850-а, чим порушили інтереси держави та суспільства, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020, укладеного з переможцем закупівлі ФОП Смирновою В.В. відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України. Адже неправомірна поведінка, що мала місце на стадії проведення процедури закупівлі, не може мати правомірного наслідку - укладення договору. Отже, дії Відповідача 2 спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, суперечать інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, оскільки порушують правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяють, а навпаки, обмежують розвиток конкуренції у державі. За таких обставин, у діях Відповідача 2 вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, а метою вказаних дій є усунення конкуренції під час проведення. Відповідачем 1 зазначеної закупівлі та недобросовісне отримання права на укладення договору Відповідачем 2. Таким чином, завідомо суперечлива мета дій Відповідача 2 полягала в тому, щоб уникнути встановлені Законом України «Про публічні закупівлі» обмеження, протиправно усунути конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, у незаконний спосіб одержати право на укладення спірного договору не на конкурентних засадах. Порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави щодо здійснення права державної власності, тобто права держави володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і у своїх інтересах коштами, що належать їй як безпосередньо, так і через органи державної влади, і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу. Виконання зобов`язань за оскаржуваним правочином, укладеним із порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, не відповідає принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі. 
Прокурором у позовній заяві наводились обставини та події, у зв`язку з чим строк позовної давності у спірних правовідносинах не пропущений. Незважаючи на вказане, представник Відповідача 1 намагається констатувати факт пропущення прокурором строку позовної давності належним чином не аргументуючи зазначену обставину, без будь-якого документального підтвердження. Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що про факт вчинення ФОП Смирновою В.В. антиконкурентних узгоджених дій у вигляді спотворення результатів торгів, проведеного Відповідачем 1, стало відомо з рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к, а тому прокурор, позивачі могли довідатися про порушення свої прав (інтересів держави) не раніше прийняття АМКУ рішення, тобто 30.03.2023. Саме з цього моменту почався відлік строку позовної давності, що корелюється з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України. На момент укладення договору (17.08.2020) на території України діяв карантин, який був введений з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19) Упродовж дію карантину строки позовної давності були продовженими на період його дії (зокрема, з 12.03.2020 по 30.06.2023). Також з моменту введення в Україні воєнного стану строк позовної давності продовжився на строк його дії. Загальновідомо, що в Україні введено воєнний стан 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та наразі є продовженим до 09.05.2025. Враховуючи вищевказані обставини, строк позовної давності на оскарження договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 не розпочався в силу діючого карантину та введеного в Україні воєнного стану, а тому твердження представника Відповідача 1 про пропущення прокурором, позивачами строку позовної давності є передчасними та не знаходять свого належного обґрунтування.

Стислий виклад Відзиву на позовну заяву Відповідача 2 (фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни)
У поданому до суду 14.04.2025 Відзиві на позовну заяву Відповідач 2 вважає позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни необгрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697) прокурором органу прокуратури зокрема є :) керівник окружної прокуратури (п. 14 ч. 1 ст. 15); перший заступник керівника окружної прокуратури (п. 15 ч. 1 ст. 15); заступник керівника окружної прокуратури (п. 16 ч. 1 ст. 15). Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1697 право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Враховуючи вищезазначене виконуючий обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва не має права, згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1697 на подання позовної заяви, зокрема в порядку господарського судочинства. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Також, прокурор при зверненні до суду в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби, повинен обґрунтувати в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави. В позовній заяві прокурор зазначає, що «порушення Фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни вимог законодавства про публічні закупівлі та про захист економічної конкуренції у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендера, призвело до закупівлі товару за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендера її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі - отримання послуг з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу коштів. Крім того, очевидним є порушення інтересів держави як гаранта рівності умов для всіх суб`єктів господарювання, однією з яких є конкуренція.» Тобто враховуючи вищезазначене, Прокурор вважає, що порушення інтересів держави у даній справі є: порушення Фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни вимог законодавства про публічні закупівлі; антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендера, призвело до закупівлі товару за відсутності конкуренції; формальному створенні учасниками тендера її видимості відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендера її видимості. Відповідно до Звіту про результати проведеної процедури закупівлі UА-2020-03-25- 001850-а учасниками процедури закупівлі були: ФОП Кідалова І.М., ФОП Тодосієв В.П., ФОП Смирнова В.В., ФОП Бобровицька С.В. тобто наявна економічна конкуренція, що підтверджується Звітом закупівлі. Дані правопорушення не є порушення інтересів держави, а є порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11.01.2001 № 2210-ІІІ (далі Закон № 2210- III). Відповідно до ст. 51, 52 Закону № 2210-ПІ порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом, а саме органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об єднання, суб`єктів господарювання, зокрема фізичних осіб.
Відповідач 2 також зазначає, що 28 квітня 2020 року між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської в місті Києві державній адміністрації (далі - Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною (далі - Продавець) був укладений договір купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 р. (далі - Договір №17). Договір №17 виконаний у повному обсязі та претензій до Товару який переданий у власність Замовнику ФОП Смирновою В.В. не отримано. Представником Відповідача 2 адвокатом Русланою Орел був направлений адвокатський запит від 02.04.2025 р. до УПСЗН Голосіївської РДА з вимогою надати інформацію чи були передані малозабезпеченим верствам населення продукти харчування в наборі для малозабезпечених верств населення м. Києва, отримані у власність Замовником за договором №8, на виконання міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2019-2021 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 р. №459/6510, та надати документи, що підтверджують факт передання продуктів харчування в наборі для малозабезпечених верств населення м. Києва, отримані у власність Замовником за договором №17, на виконання міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2019-2021 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 р. №459/6510. УПСЗН Голосіївської РДА листом від 11.04.2025 р. вих.. 100/06-2622 направило відповідь на адвокатський запит з додатками на 71 аркуші, що підтверджує, що продуктові набори, отримані від Відповідача 2 за договором купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 р., були видані особам з інвалідністю, особам похилого віку, одиноким особам, а також малозабезпеченим мешканцям Голосіївського району міста Києва в кількості 1320 штук. Первинні підтверджуючі документи щодо видачі особисто малозабезпеченим верствам населення Відповідачем 1 надані. Яким чином передача продуктів малозабезпеченим мешканцям Голосіївського району є порушенням інтересів держави? Отже, при зверненні виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва до Господарського суду міста Києва прокурором не доведено в чому саме полягає порушення або загроза порушення інтересів держави в даній справі, позовна заява містить лише загальні тези. Також Відповідач 2 звертав увагу щодо неправомірності подання позову прокурором в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби. Додатково зазначає, що оскільки з моменту укладення Договору №17 від 28.04.2020 р. до 13 березня 2025 року позовна минуло майже 5 років, просимо застосувати позовну давність, що є підставою для відмови у позові.

Стислий виклад заперечень на відповідь на відзив Відповідача 1 (Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації)
У поданих до суду 15.04.2025 запереченнях на відповідь позивача на відзив Відповідач 1 зазначає, що щодо підстав представництва прокурором інтересів держави, даний розділ відповіді на відзив змістовно дублює позовну заяву щодо обґрунтування підстав представництва прокурором інтересів в суді. Фактично прокурором здійснюються посилання на норми права без обґрунтування вказаного в даному конкретному випадку. Так, прокурором не доведено наявності підстав для представництва інтересів державного органу в суді, що визначені статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та є вичерпними. Повторно звертає увагу на те, що розділ щодо підстав для визначення правочину недійсним у відповіді на відзив знову таки дублює позовну заяву, оскільки здійснюється посилання на ті ж самі обставини та докази, що долучені до позовної заяви. У розділі відповіді на відзив щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства послідовно змістовно дублює позовну заяву, оскільки здійснюється посилання на ті ж самі обставини та докази, що долучені до позовної заяви. При цьому в даному розділі, зокрема, зазначено, що на думку прокурора, наслідки, що настають для порушника за вчинення узгоджених антиконкурентних дій, та наслідки, що застосовуються за результатами визнання правочину недійсним, за своєю юридичною суттю є різними юридичними категоріями. У зв язку із тим, що неправомірна поведінка Відповідача 2 не може мати правомірного наслідку, прокурор оспорює дійсність правочину з підстав їх невідповідності інтересам держави і суспільства з умислу однієї сторони.

Стислий виклад відповіді Позивача на відзив Відповідача 1.
У поданій до суду 17.04.2025 Відповіді на Відзиві Позивач зазначає таке. Керівник окружної прокуратури наділений правом подання позовної заяви на виконання прокуратурою функцій щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України, а у разі його відсутності повноваження керівника здійснює перший заступник керівника окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівнику окружної прокуратури. У даному випадку керівник Голосіївської окружної прокуратури міста Києва відсутній, у звязку з чим його повноваження виконує перший заступник керівника окружної прокуратури, що підтверджується доданою до позовної заяви копією наказу Київської міської прокуратури від 30.07.2024 № 1582к. Отже, виконувач обов`язків керівника окружної прокуратури наділений повноваженнями на підписання позовної заяви та подання її до суду. Порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави щодо здійснення права державної власності, тобто права держави володіти, доцільно економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і у своїх інтересах коштами, що належать їй як безпосередньо, так і через органи державної влади, і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу. Виконання зобов`язань за оскаржуваним правочином, укладеним із порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, не відповідає принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі. У той же час, самостійне притягнення ФОП Смирнової В.В. до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій у вигляді штрафу та обмежень на участь у закупівлях, жодним чином не звільняє від усунення негативних наслідків спотворення закупівлі, за результатами якої між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 укладено спірний договір. Частина 3 ст. 228 ЦК України не передбачає відповідальності за вчинення таких неправомірних дій, а регламентує настання наслідків вчинення правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Тобто наслідки, що настають для порушника за вчинення узгоджених антиконкурентних дій, та наслідки, що застосовуються за результатами визнання правочину недійсним, за своєю юридичною суттю є різними юридичними категоріями. Таким чином, застосування до ФОП Смирнової В.В. адміністративно-господарських санкцій не впливає на можливість оскарження у судовому порядку правочину як такого, що суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. 
Прокурор зазначає, що управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації листами від 07.02.2025 №100/06-945 та №100/06-1276 від 21.02.2025 повідомило, що фінансування закупівлі здійснювалося за рахунок міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 №459/6510. Бюджетні призначення на виконання заходів Програми доводилися з місцевого бюджету. Київською міською радою у п. 13 рішення від 18.12.2018 №459/6510 встановлено, що контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку та на постійну комісію Київської міської ради з питань охорони здоров`я та соціального захисту. Таким чином, органом, уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах є Київська міська рада, як орган місцевого самоврядування, якому підпорядковується відповідна сторона оспорюваного договору, а також беручи до уваги здійснення міською радою виключних повноважень щодо затвердження міського бюджету, внесення змін до нього, затвердження звіту про виконання відповідного бюджету та має право контролю за використанням ним бюджетних коштів, які використані у сфері державних закупівель. Голосіївською окружною прокуратурою міста Києва на виконання вимог, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», листом від 13.02.2025 №43-1193ВИХ-25 інформовано Київську міську раду про існування порушення інтересів держави та необхідності вжиття заходів реагування, у т.ч. за наявності підстав, звернення до суду. Вказаний лист Київська міська рада фактично залишила без належного реагування та доручила його розгляд Управлінню соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відповідь від якого надійшла листом від 21.02.2025 №100/06-1276. З викладеного слідує, що Київська міська рада як орган уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах не вживав своєчасних та належних заходів для захисту інтересів держави. Пунктом 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» надане право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. У свою чергу, згідно з п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення) визначено, що Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Отже, Держаудитслужба набуває статусу позивача не тільки в контексті положень п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та п.п. 9 п. 4 Положення, але й внаслідок наявності у неї контрольних функцій щодо здійснення державного фінансового контролю порушень наслідками державних закупівель. З викладеного слідує, що прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом саме в інтересах. Північного офісу Держаудитслужби.
Також Прокурор зазначає, що інтерес держави у сфері публічних закупівель полягає в проведенні ефективних та прозорих публічних закупівель з дотриманням добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та неупередженості, недопущення дискримінації учасників та корупційних дій. Оголошуючи проведення закупівлі, Відповідач 1 мав на меті не просто задовольнити потребу в придбанні товару, а здійснити придбання товару на засадах конкурентності учасників відповідного тендера. В свою чергу, вчинення ФОП Смирновою В.В. порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів спірної публічної закупівлі підтверджуються рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к (справа №51/60/51-рп/ к.21). У разі встановлення цих обставин на момент проведення процедури закупівлі, Замовник відхилив би тендерні пропозиції учасників, які є пов`язаними між собою, та як наслідок не укладав би спірний договір (п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»). З огляду на викладене, узгоджені дії учасників закупівлі та відсутність реальної конкуренції, що встановлено в антимонопольній справі, унеможливили прозору та відкриту процедуру торгів, чим порушили інтереси держави та суспільства, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020, укладеного з переможцем закупівлі ФОП Смирновою В.В. відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України. Адже неправомірна поведінка, що мала місце на стадії проведення процедури закупівлі, не може мати правомірного наслідку - укладення договору. Отже, дії Відповідача 2 спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, суперечать інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, оскільки порушують правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяють, а навпаки, обмежують розвиток конкуренції у державі. Додатково зазначає, що строк позовної давності на оскарження договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 не пропущений в силу діючого карантину та введеного в Україні воєнного стану, а тому твердження представника Відповідача 2 про пропущення прокурором строку позовної давності є передчасними та не знаходять свого належного обґрунтування.

Стислий виклад заперечень на відповідь на відзив Відповідача 1 (фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни)
У поданих до суду 28.04.2025 запереченнях на відповідь позивача на відзив Відповідач 2 зазначає, що згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УП (далі - Закон №1697) право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Наказом від 30 липня 2024 року №1582к «Про покладення виконання обов`язків» вирішено виконання обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва покласти на першого заступника керівника Авраменка Олександра Івановича з 30.07.2024 р., даний наказ підписано виконуючим обов`язки керівника Київської міської прокуратури. Отже, виконувач обов`язків керівника окружної прокуратури не наділенні повноваженнями на підписання позовної заяви та подання її до суду. Посилання прокурора у відповіді на відзив на порушення зокрема бюджетного законодавства, що призвело до порушень інтересів держави в даному випадку не відповідає дійсності з огляду на наступне. Закупівля Товару здійснювалася на виконання міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2019-2021 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 р. №459/6510 за кошти місцевого бюджету. Згідно п. 9 рішення Київської міської ради від 18 грудня 2018 року № 459/6510 «Про затвердження міської цільової програми "Турбота. Назустріч киянам" на 2019 - 2021 роки» (в редакції станом на 28.04.2020 року) було вирішено Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щоквартально до 01 числа другого місяця, що настає за звітним періодом, надавати Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), постійній комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально- економічного розвитку та постійній комісії Київської міської ради з питань охорони здоров`я та соціального захисту інформацію про хід виконання Програми. Згідно розділу 6 "Напрями діяльності, перелік завдань і заходів та результативні показники по міській цільовій програмі "Турбота. Назустріч киянам" на 2019 – 2021 роки" додатку до рішення Київської міської ради 18.12.2018 № 459/6510 передбачено, перелік заходів, зокрема, сприяти забезпеченню безкоштовним харчуванням та продуктовими наборами малозабезпечених одиноких громадян та інших верств населення міста Києва в 2019-2020 р. за рахунок Бюджету м. Києва. Дана програма була виконана шляхом закупівлі продуктових наборів за договором від 28.04.2020 р. №17. Жодного доказу наданого прокурором про невиконання, неналежне виконання, зловживання при виконанні програми Турбота в частині Договору №17 не надано, при тому що хід її виконання був проконтрольований щоквартально шляхом подачі інформації про хід виконання Програми. Враховуючи вищезазначене, в даних правовідносинах відсутні порушення інтересів держави. Також Відповідач 2 зазначає, що прокурор в даних правовідносинах взявши результати виконаної належним чином роботи державного органу, намагається продублювати її, тим самими ще і порушити ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод а саме: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.04.2025.
01.04.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача 2 подано клопотання про долучення пояснень до матеріалів справи.
01.04.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача 2 продубльовано клопотання про долучення пояснень до матеріалів справи.
02.04.2025 через систему «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. надійшла заява про вступ представника у справу.
02.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву.
02.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву.
09.04.2025 через систему «Електронний суд» в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва Авраменко О.І. в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби подано відповідь на відзив відповідача 1.
11.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача 1 подано клопотання про витребування доказів.
14.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача 1 подано заперечення на відповідь на відзив в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва Авраменко О.І. в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби.
17.04.2025 через систему «Електронний суд» від в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва Авраменко О.І. в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби подано відповідь на відзив відповідача 2.
18.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача 1 подано клопотання про долучення доказів.
23.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
У судове засідання з`явилися прокурор, представники відповідача 1, 2.
У судове засідання не з`явився представник позивача 1. Ухвала суду від 20.03.2025 була направлена позивачу 1 в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене, позивач 1 повідомлений належним чином про розгляд даної справи.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про залучення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у якості третьої особи на стороні позивачів, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору, просив його задовольнити.
23.04.2025 представники відповідача 1, 2 заперечували щодо клопотання прокурора про залучення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів.
23.04.2025 у судовому засіданні судом у задоволені клопотання прокурора про залучення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у якості третьої особи на стороні позивачів, яка не завляє самостійних вимог на предмет спору відмовлено.
У судовому засіданні представник відповідача 1 заявив клопотання, яке було подано через «Електронний суд» 11.04.2025 про витребування доказів та клопотання, яке було подано через «Електронний суд» 18.04.2025 про поновлення строку на подання доказу та долучення документів.
23.04.2025 представник відповідача 2 щодо клопотання відповідача 1 не заперечувала; прокурор просив відмовити.
23.04.2025 судом розгляд клопотання про витребування доказів та про поновлення строку на подання доказу та долучення документів відкладено до наступного засідання.
У судовому засідання представник відповідача 2 усно заявила клопотання про повернення позовної заяви як таку що подано особою, яка не має права її підписувати.
23.04.2025 прокурор заперечив щодо клопотання представника відповідача 2 про повернення позовної заяви; представник відповідача 1 підтримала клопотання представника відповідача 2.
23.04.2025 у судовому засіданні судом клопотання представника відповідача 2 про повернення позовної заяви залишено без розгляду з урахуванням приписів ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 відкладено підготовче засідання у даній справі на 21.05.2025.
28.04.2025 через систему «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. подано заперечення на відповідь на відзив в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.
01.05.2025 через систему «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. подано клопотання про повернення позовної заяви.
13.05.2025 через канцелярію суду від в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшли заперечення на клопотання про повернення позовної заяви.
16.05.2025 через систему «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. подано клопотання про повернення позовної заяви.
20.05.2025 через канцелярію суду від в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшли заперечення на клопотання про повернення позовної заяви.
У судове засідання 21.05.2025 з`явилися прокурор, представники відповідача 1, 2.
У судове засідання не з`явився позивача 1, 2. Ухвала суду від 23.04.2025 була направлена позивачу 1,2 в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене, позивач 1,2 повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Від представника позивача 2, 23.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Від позивача 1 (представника позивача 1) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням сервіс «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» згідно ст. 197 ГПК України, та/або за відсутності позивача 1 (представника позивача 1), призначене на 21.05.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний суд» не подано, та клопотань, заяв позивача 1 (представника позивача 1) також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.
У судовому засіданні представник відповідача 1 клопотання про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у Київській міській раді від 11.04.2025 підтримала, просила задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечила щодо клопотання відповідача 1 про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у Київській міській раді від 11.04.2025.
У судовому засіданні представник відповідача 2 підтримала клопотання відповідача 1 про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у Київській міській раді від 11.04.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 у задоволенні клопотання відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у Київській міській раді від 11.04.2025 відмовлено.
У судовому засіданні представник відповідача 1 клопотання про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання доказу від 18.04.2025 підтримала, просила задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечила щодо клопотання відповідача 1 про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання доказу від 18.04.2025.
У судовому засіданні представник відповідача 2 підтримала клопотання відповідача 1 про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання доказу від 18.04.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 клопотання відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання поважним причини пропуску та поновлення строку на подання доказу задовольнено. Визнано поважним причини пропуску та поновлено строк на подання доказу - копії відповіді Північного офісу Держаудитслужби №262616-14/2818-2025 від 14.04.2025 з додатками на адвокатський запит. Долучено до матеріалів справи копію відповіді Північного офісу Держаудитслужби №262616-14/2818-2025 від 14.04.2025 з додатками на адвокатський запит.
У судовому засіданні представник відповідача 2 клопотання про повернення позовної заяви від 01.05.2025 підтримала, просила задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечила щодо клопотання представника відповідача 2 про повернення позовної заяви від 01.05.2025.
У судовому засіданні представник відповідача 1 підтримала клопотання представника відповідача 2 про повернення позовної заяви від 01.05.2025.
Ухвалою Господарського суду міста від 21.05.2025 у задоволенні клопотання відповідача 2 Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. про повернення позовної заяви в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, що подана в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. від 01.05.2025 відмовлено.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання у даній справі на 18.06.2025.
18.06.2025 на електронну пошту суду від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про перенесення судового засідання.
18.06.2025 у судове засідання з`явилися представник відповідача 1 та представник відповідача 2.
18.06.2025 у судовому засіданні представник відповідача 1 надала усні пояснення та при вирішенні клопотання представника прокуратури про перенесення судового засідання поклалася на розсуд суду.
18.06.2025 у судовому засіданні представник відповідача 2 надала усні пояснення та при вирішенні клопотання представника прокуратури про перенесення судового засідання поклалася на розсуд суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 розгляд справи відкладено на 30.07.25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 виправлено описку в ухвалі від 18.06.2025 Господарського суду міста Києва у справі №910/3134/25.
26.06.2025 через відділ документообігу суду від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про перенесення судового засідання (18.06.2025).
У судове засідання 30.07.2025 з`явився прокурор, представники відповідача 1 та відповідача 2.
У судове засідання 30.07.2025 не з`явилися позивач 1 та позивач 2. Ухвала суду від 18.06.2025 Ухвала суду від 18.06.2025 була направлена позивачу 1, 2 в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене, позивач 1, 2 повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Від позивача1, 2 (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням сервіс «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» згідно ст. 197 ГПК України, та/або за відсутності позивача 1, 2 (представника), призначене на 30.07.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний суд» не подано, та клопотань, заяв третьої особи (представника третьої особи) також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.
30.07.2025 у судовому засіданні представник відповідача 1 надала усні пояснення та підтримала клопотання про зупинення провадження від 30.07.2025 у справі №910/3134/25 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.
30.07.2025 у судовому засідання представник відповідача 2 надала усні пояснення, підтримала клопотання представника відповідача 1 щодо зупинення провадження у справі №910/3134/25 та просила його задовольнити.
30.07.2025 у судовому засіданні прокурор надала усні пояснення та при вирішенні клопотання представника відповідача 1 щодо зупинення провадження у справі №910/3134/25 від 30.07.2025 поклалася на розсуд суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 клопотання представника відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зупинення розгляду справи №910/3134/25 від 30.07.2025 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23 задоволено. Зупинено провадження у справі № 910/3134/25 за позовом виконуючого обов`язки Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відповідача 2 фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни про визнання недійсним договору та стягнення 475 200, 00 грн до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23. Зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 910/3134/25.
05.01.2026 через систему «Електронний суд» від Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Суддя Блажівська О.Є. в період з 25.12.2025 по 12.01.2026 перебувала у відпустці.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 поновлено провадження у справі № 910/3134/25 за позовом виконуючого обов`язки Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до відповідача 1 Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відповідача 2 фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни про визнання недійсним договору та стягнення 475 200, 00 грн. Призначено судове засідання у справі № 910/3134/25 на 04.02.2026.
04.02.2026 у судове засідання з`явився прокурор та представник відповідача 1 та відповідача 2.
Представники позивача 1 та 2 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 була направлена позивачам (представникам) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
04.02.2026 у засіданні прокурор подав клопотання від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва про оголошення перерви.
Прокурор надав пояснення, підтримав подане клопотання.
Представник відповідача 1 та відповідача 2 заперечували щодо такого клопотання прокурора від 04.02.2026, виказали позиції.
Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, клопотання представника прокуратури про оголошення перерви в судовому засіданні - відкладено до наступного засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 підготовче засідання у справі № 910/3134/25 відкладено на 23.02.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 підготовче засідання у справі № 910/3134/25 відкладено на 18.03.2026.
01.03.2026 через систему «Електронний суд» клопотання від представника відповідача 2 Фізичної особи-підприємця Смирнової В.В. про припинення повноважень.
17.03.2026 через систему «Електронний суд» від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
18.03.2026 у судове засідання з`явився прокурор.
Представники позивача 1 та 2 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 була направлена позивачам (представникам) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Представники відповідача 1 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 була направлена відповідачу 1 (представнику) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився. Ухвала суду від 19.02.2026 була направлена відповідачу 2 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 03127, м. Київ, вул. Васильківська, 49, корп.1, кв. 117. Згідно трекінгу відправлення (R067115552624) станом на 18.03.2026 конверт з ухвалою суду повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача 2 (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 підготовче засідання у справі № 910/3134/25 призначено на 08.04.2026.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшли пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 підготовче засідання у справі № 910/3134/25 призначено на 22.04.2026.
22.04.2026 у судове засідання з`явився прокурор.
Представники позивача 1 та 2 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 була направлена позивачам (представникам) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Представники відповідача 1 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 була направлена відповідачу 1 (представнику) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився. Ухвала суду від 13.04.2026 була направлена відповідачу 2 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 03127, м. Київ, вул. Васильківська, 49, корп.1, кв. 117. Згідно трекінгу відправлення (R067148242175) станом на 22.04.2025 конверт з ухвалою суду повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача 2 (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.
22.04.2026 у засіданні судом з`ясовувалось щодо клопотання виконуючого обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Північного офісу Держаудитслужби про зупинення провадження від 17.03.2026 у справі № 910/3134/25.
Прокурор щодо клопотання виконуючого обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Північного офісу Держаудитслужби про зупинення провадження від 17.03.2026 у справі № 910/3134/25 просив залишити без розгляду, за відсутності підстав для зупинення.
Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, зважаючи на обставини, судом усне клопотання представника прокуратури задоволено, клопотання виконуючого обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Північного офісу Держаудитслужби про зупинення провадження від 17.03.2026 у справі № 910/3134/25 залишено без розгляду, відповідно до ст. 170 ГПК України.
22.04.2026 у засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник прокуратури не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 20.05.26.
20.05.2026 у судове засідання з`явився прокурор, представник відповідача 1 та представник відповідача 2.
Представники позивача 1 та 2 в особі у засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 була направлена позивачам (представникам) в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчать довідка про доставку електронного листа. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
20.05.2026 у судове засідання з`явився прокурор, представник відповідача 1 та представник відповідача 2.
20.05.2026 у судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. 
20.05.2026 у судовому засідання представники відповідача 1 та 2 заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.
20.05.2026 у судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ
25 квітня 2020 року Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (наразі перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації) в електронній системі публічних закупівель «ProZorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів - ДК 021:2015: 15890000-3 — Продукти харчування та сушені продукти різні (ідентифікатор закупівлі UA-2020- 03-25-001850-a).
Очікувана вартість предмета закупівлі становила 528 000,00 гривень. 
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь у вказаній закупівлі прийняли чотири суб`єкти господарювання: фізична особа-підприємець Кідалова Ірина Миколаївна з пропозицією 422 360,40 грн, фізична особа-підприємець Тодосієв Влерій Петрович з пропозицією 422 400,00 грн, фізична особа-підприємець Бобровицька Світлана Василівна з пропозицією 479 160,00 грн та фізична особапідприємець Смирнова Вікторія Володимирівна з пропозицією 475 200,00грн. 
Критерієм вибору переможця була ціна 100%. 
Тендерним комітетом Замовника відхилено пропозиції ФОП Кідалової І.М. та ФОП Тодосієва В.П., у зв`язку із їх невідповідністю кваліфікаційним критеріям, що підтверджується протоколами (рішеннями) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №11 від 13.04.2020 та №12 від 14.04.2020. 
Тендерна пропозиція ФОП Смирнової В.В. відповідала кваліфікаційним критеріям, встановленим у тендерній документації, у зв`язку з чим переможцем торгів обрано ФОП Смирнову В.В., що підтверджується протоколом (рішення) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №13 від 15.04.2020. Електронною системою закупівель 15.04.2020 сформовано повідомлення про намір укласти договір з ФОП Смирновою В.В. 
28.04.2020 між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною укладено договір купівліпродажу №17 (далі - Договір). 
Пунктом 1.1. Договору визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Замовнику товар: продукти харчування в наборі, а Замовник – прийняти і оплатити такий Товар. 
Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна Договору складає 475 200,00грн. 
Пунктом 3.1. Договору визначено, що усі розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України – гривня. Оплата по даному Договору буде здійснюватися за рахунок коштів місцевого бюджету. 
Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата за поставлений Товар здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на рахунок Продавця впродовж 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання кожної окремої партії Товару, на підставі документів, що підтверджують факт поставки (видаткових накладних).
Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. 
Сторонами підписано Додаток №1 до Договору, на підставі якого погоджено специфікацію продуктів харчування в наборі (найменування, кількість, ціна та асортимент Товару). 
04 травня 2020 року ФОП Смирновою В.В. поставлено на адресу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Товар, що підтверджується видатковою накладною №0006 від 04.05.2020, а Відповідачем 1 сплачено грошові кошти у розмірі 475 200,00 грн на банківський рахунок Відповідача 2 за поставлений Товар, що підтверджується платіжним дорученням №124 від 07.05.2020. 
Прокурор зазначає, що господарські зобов`язання за Договором сторонами виконані, з огляду на поставлений товар та сплачені за нього грошові кошти у повному обсязі.
У подальшому рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к (справа №51/60/51-рп/к.21) визнано фізичну особу-підприємця Смирнову Вікторію Володимирівну та фізичну особу-підприємця Бобровицьку Світлану Василівну винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі закупівлі «Продукти харчування та сушені продукти різні», яка проводилась Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за допомогою електронних закупівель «ProZorro», ідентифікатор закупівлі в системі – UA-2020-03- 25-001850-a.
Вказане рішення (за винятком конфіденційних даних та інформації з обмеженим доступом) оприлюднене на офіційному вебсайті Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та доступне за посиланням https://northmtv.amcu.gov.ua/npas/informaciya-pro-rishennya-vid-30032023- 6024-rk-u-spravi-516051-rpk21-pro-porushennya-fop-smirnovoyu-vv-ta-fop-bobrovickoyusv. 
Під час розгляду адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України справи №51/60/51- рп/к.21 встановлено обставини, які свідчать про спільну підготовку ФОП Смирнової В.В. та ФОП Бобровицької С.В. до участі у процедурі закупівлі, з метою забезпечення перемоги певному Учаснику Процедури закупівлі – ФОП Смирнової В.В. та про те, що на всіх стадіях підготовки пропозицій конкурсних торгів Учасники були обізнані щодо участі один одного у Процедурі закупівлі, що підтверджується, зокрема, таким: - поданні своїх тендерних пропозицій з однієї ІР-адреси; - входженні до своїх електронних поштових скриньок з однієї ІР-адреси; - керуванні своїми банківськими рахунками за допомогою системи «Клієнт-Банк» з однієї ІР-адреси, в окремих випадках в одні дні та у близькі проміжки часу; - використанні однакових номерів мобільного телефонного зв`язку; - перенаправленні вхідних дзвінків з абонентського номеру одного із Відповідачів на абонентський номер іншого Відповідача шляхом підключення послуги «Переадресація виклику»; - синхронності дій у часі; - спільних властивостях файлів під час створення своїх пропозицій; - спільних особливостях в оформленні документів, що надавались у складі тендерних пропозицій; - використанні однієї електронної поштової скриньки; - зазначенні однієї контактної особи під час отримання банківських гарантій (пункти 111, 121 рішення АМКУ)
Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 30.03.2023 №60/24-р/к дійшла висновку, що ФОП Смирнова В.В. та ФОП Бобровицька С.В. під час підготовки та участі у процедурі закупівлі діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель згідно з Законом України «Про публічні закупівлі» (пункт 112 рішення АМКУ). 
Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції, Учасники тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результати проведеної закупівлі, порушивши право Замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції» (пункт 113 рішення АМКУ). 
Така поведінка ФОП Смирнової В.В. та ФОП Бобровицької С.В. є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (пункт 122 рішення АМКУ). 
Враховуючи викладене, вказаним рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ФОП Смирнову В.В. накладено штраф у розмірі 10 000,00 грн та на ФОП Бобровицьку С.В. штраф у розмірі 3 900,00 грн (пункти 14, 15 рішення АМКУ). 
Згідно з листом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.02.2025 №60-02/1046е вказане рішення адміністративної колегії ФОП Смирновою В.В. та ФОП Бобровицькою С.В. не оскаржувалось до суду, штрафи сплачено у добровільному порядку. 
Таким чином, рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к є законним, обґрунтованим та чинним.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що ФОП Смирнова В.В., маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, взяло участь у проведенні конкурентної процедури закупівлі, знівелювавши змагальність у ній, внаслідок чого отримала грошові кошти на загальну суму 475 200,00 грн. Вищезазначене свідчить про наявність у Відповідача 2 умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави та суспільства з метою отримання прибутку.
Враховуючи наявність умислу лише у ФОП Смирнової В.В., як сторони оспорюваного договору, одержані нею грошові кошти у сумі 475 200,00 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи та відповідач заперечення, а саме копії: оголошення про проведення відкритих торгів UA-2020-03-25-001850-а; звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-03-25-001850-a; протоколу (рішення) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів «Продукти харчування в наборі» (код ДК 021:2015-15890000-3 «Продукти харчування та сушені продукти різні») Замовника про визначення Переможця на електронному майданчику E- TENDER №11 від 13.04.2020; протоколу (рішення) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів «Продукти харчування в наборі» (код ДК 021:2015-15890000-3 «Продукти харчування та сушені продукти різні») Замовника про визначення Переможця на електронному майданчику E- TENDER №12 від 14.04.2020; Протоколу (рішення) засідання тендерного комітету з проведення відкритих торгів «Продукти харчування в наборі» (код ДК 021:2015-15890000-3 «Продукти харчування та сушені продукти різні») Замовника про визначення Переможця на електронному майданчику E- TENDER №13 від 15.04.2020; Повідомлення про намір укласти договір; договору купівлі-продажу №17 від 28.04.2020 з додатком №1; запиту Голосіївської окружної прокуратури міста Києва від 22.01.2025 №43- 460ВИХ-25; Листа Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №100/06-945 від 07.02.2025; Видаткової накладної №0006 від 04.05.2020; Платіжного доручення №124 від 07.05.2020; Запиту Голосіївської окружної прокуратури міста Києва від 22.01.2025 №43- 459ВИХ-25; Листа Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.02.2025 №60-02/1046е; Рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення від 30.03.2023 №60/24-р/к ; Квитанції від 22.08.2023, від 03.05.2023, від 25.05.2023; Запиту Голосіївської окружної прокуратури міста Києва від 22.01.2025 №43- 465ВИХ-25; Листа Північного офісу Держаудитслужби від 07.02.2025 №262616-17/978- 2025; Запиту Голосіївської окружної прокуратури міста Києва від 13.02.2025 №43- 1193ВИХ-25; Лист Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.02.2025 №100/06-1276; Рішення Київської міської ради від 18.12.2018 №459/6510 з додатком; Положення про Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації; Витягу з ЄДРПОУ щодо ФОП Смирнова В.В.; Повідомлення заступника керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва про вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позову від 04.03.2025 №43-1775ВИХ-25 з доказами надіслання; Наказу в.о. керівника Київської міської прокуратури від 30.07.2024 №1582к; адвокатського запиту 910 3134 25; Відповідь на адвокатський запит №100 06 2622; Акти списання; видаткові відомості; списки до видаткових відомостей; відповіді Північного офісу Держаудитслужби №262616-14/2818-2025 від 14.04.2025 з додатками на адвокатський запит. Долучено до матеріалів справи копію відповіді Північного офісу Держаудитслужби №262616-14/2818-2025 від 14.04.2025 з додатками на адвокатський запит.
Щодо представництва прокурора у справі
Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частини третя і п`ята стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У положеннях частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 18.03.2020 у справі №553/2759/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та № 922/1830/19).
Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та № 922/1830/19).
Тобто під час розгляду справи в суді фактично стороною у спорі є держава, навіть якщо прокурор визначив стороною у справі певний орган (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та № 922/1830/19).
У постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Водночас невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Частиною восьмою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.
Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
З указаних норм матеріального права вбачається, що Київська міська рада у спірних правовідносин уповноважена здійснювати контроль щодо законності проведених закупівель, прийнятих за результатами таких закупівель рішень та контроль за ефективністю використання бюджетних коштів при укладенні господарських договорів.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо наявності в органів місцевого самоврядування повноважень на звернення до суду з позовами про визнання недійсними договорів про закупівлю. Такої позиції Верховний Суд дотримується в постановах від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18, від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 25.08.2020 у справі № 913/153/19, від 19.05.2022 у справі № 904/5558/20 тощо.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Моніторинг закупівель здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (ч. 1 ст. 8 указаного Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Головними завданнями органу державного фінансового контролю серед інших є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів, дотриманням законодавства про закупівлі (ч. 1 ст. 2 Закону).
При цьому, на підставі п. п. 8, 10 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів (п. п. 1, 3 п. 3 Положення).
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (абз. 1, 3 пп. 9 п. 4 Положення).
Згідно з пп. 20 п. 6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушеннями законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
Відповідно до п. 7 Положення про Державну аудиторську службу України Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Таким чином, саме Держаудитслужба наділена повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель.
Реалізацію повноважень Державної аудиторської служби України на території міста Києва та Київської області здійснює Північний офіс Держаудитслужби згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» та Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 №23 (далі - Положення №23).
Щодо визначення другим позивачем у справі Північного офісу Держаудитслужби, то суд ураховує висновки Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17, де зауважено, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
З урахуванням наведеного, Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18, від 20.07.2021 у справі № 904/5598/18 тощо).
Голосіївська окружна прокуратура міста Києва на виконання вимог, установлених абз. 4 ч. 4 ст. 23 вказаного Закону, листом від 13.02.2025 №43-1193ВИХ-25 повідомила Київську міську раду про існування порушення інтересів держави за наслідками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, і про наявність підстав визнання його недійсним як такого, що суперечить інтересам держави. Зазначеним листом також витребувано відомості щодо вжитих і запланованих заходів із захисту порушених інтересів держави. 
Разом з цим, Київська міська рада доручила розгляд листа прокурора Відповідачу 1, який не поінформував про заплановані заходи на поновлення державних інтересів. У свою чергу Київська міська рада не здійснила будь-яких заходів на поновлення державних інтересів, що було розцінено прокурором як бездіяльність. 
Таким чином, наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради шляхом пред`явлення цього позову обґрунтовується порушенням інтересів держави у бюджетній сфері та необхідністю їх комплексного захисту, адже вчинення ФОП Смирновою В.В. порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, призвело до придбання товару за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості, наслідком чого стало нівелювання мети публічної закупівлі – отримання послуги з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів для цього; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, будучи поінформованими про існування акого порушення, не здійснює захисту інтересів держави. 
Також, окружна прокуратура листом від 22.01.2025 №43-465ВИХ-25 повідомила Північний офіс Держаудитслужби про існування порушення інтересів держави від укладення спірного договору за наслідками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників і про наявність підстав для його визнання недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ФОП Смирновою В.В. 
У відповідь на зазначений лист Управління Північного офісу як орган, уповноважений державою здійснювати захист її інтересів у спірних правовідносинах з позовом не звернувся. Вказане свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження щодо необхідного захисту, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян – членів територіальної громади населеного пункту та звернення до суду з позовом. 
Отже, факт не звернення Північного офісу Держаудитслужби до суду з відповідним позовом свідчить про те, що вказаний орган не виконує своїх повноважень із захисту інтересів держави. 
З огляду на викладене, внаслідок нездійснення вказаними органами належних заходів інтереси держави залишалися незахищеними, а тому у прокурора виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення суду позову у цій справі.
За наведених обставин, на переконання суду, прокурор правомірно звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби.
Щодо суті позовних вимог
Згідно зі ст. ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Відповідно до частини 3 статті 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (зі змінами).
Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріалами справи встанолвено, що що провадження у цій справі (№910/3134/25) було зупинено до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.
Так, у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства. Застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що для дотримання принципу пропорційності цивільна конфіскація має стосуватися майна, яке було отримане від злочинної діяльності, незаконного збагачення, майна, джерела походження якого сторона не могла пояснити, або майна, яке безпосередньо використовувалося при здійсненні злочинної діяльності. ЄСПЛ також визнав небезпечною тенденцію поширення конфіскації без вироку суду на випадки звичайних адміністративних порушень.
У зазначеній постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків:
- вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства (п.74);
- конфіскація без вироку суду (Non-Conviction Based Confiscation - NCBC) розглядається ЄСПЛ як втручання у право власності, захищене ст.1 Першого протоколу до Конвенції (п.75);
- застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до зазначеної статті кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (п.76);
- ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що для дотримання принципу пропорційності цивільна конфіскація має стосуватися майна, яке було отримане від злочинної діяльності, незаконного збагачення, майна, джерела походження якого сторона не могла пояснити, або майна, яке безпосередньо використовувалося при здійсненні злочинної діяльності. ЄСПЛ також визнав небезпечною тенденцію поширення конфіскації без вироку суду на випадки звичайних адміністративних порушень (п.92);
- при визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо) (п.105);
- ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчиненні особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції (п.105);
- ЄСПЛ звертає увагу на важливість дотримання принципу пропорційності втручання і щодо добросовісного власника майна (у нашому випадку - добросовісної сторони правочину) (п.106);
- на перший погляд, приписи ч.3 ст.228 ЦК свідчать про те, що втручання у право володіння майном добросовісного учасника правочину не відбувається, невинна особа не має зазнавати збитків через недійсний правочин, адже сторона має отримати від порушника назад своє майно, а з неї стягується в дохід держави лише те, що вона отримала від порушника (п.107);
- втім, Об`єднана палата вважає, що за умови застосування відповідних приписів ч.3 ст.228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника (п. 108);
- по-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди. Вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном/грошима). Якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було (п.109);
-по-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення. Такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом. ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа "Air Canada v. the United Kingdom") (п.110).
На підставі аналізу вказаної вище постанови Об`єднаної палати, для застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України має бути доведено сукупність таких обставин:
- наявність конкретної мети правочину, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;
- причинно-наслідковий зв`язок між такою метою та наслідками правочину;
- умисел сторони (сторін) на досягнення цієї протиправної мети;
- пропорційність обраного засобу втручання (санкції) легітимній меті захисту публічних інтересів.
При цьому державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (рішення Конституційного Суду України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999).
Поняття "інтереси держави" має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
У контексті публічних закупівель такими інтересами є забезпечення добросовісної конкуренції та ефективного використання бюджетних коштів.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у пункті 95 вищезазначеної постанови також зазначила, що антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси. Тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні ч.3 ст.228 ЦК.
Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд звертає увагу учасників справи, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23, норма ч. 3 ст. 228 ЦК України не може бути застосована лише у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист економічної конкуренції. Верховний Суд також дійшов висновку, що для застосування приписів ч. 3 ст. 228 ЦК прокурор має довести, що сам правочин за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства.
Прокурор обґрунтовує позов тим, що рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.03.2023 №60/24-р/к (справа №51/60/51-рп/к.21) визнано фізичну особу-підприємця Смирнову Вікторію Володимирівну та фізичну особу-підприємця Бобровицьку Світлану Василівну винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі закупівлі «Продукти харчування та сушені продукти різні», яка проводилась Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за допомогою електронних закупівель «ProZorro», ідентифікатор закупівлі в системі – UA-2020-03- 25-001850-a (пункт 13 рішення АМКУ). Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 30.03.2023 №60/24-р/к дійшла висновку, що ФОП Смирнова В.В. та ФОП Бобровицька С.В. під час підготовки та участі у процедурі закупівлі діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель згідно з Законом України «Про публічні закупівлі» (пункт 112 рішення АМКУ). Порушення ФОП Смирновою В.В. законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, проведених Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, несумісне з основними засадами цивільного законодавства, оскільки є проявом недобросовісної поведінки учасника цивільних відносин, призводить до порушення ним меж здійснення його цивільних прав, порушує принцип добросовісної конкуренції серед учасників, який установлено Законом України «Про публічні закупівлі», нівелює мету проведення конкурентної процедури закупівлі та загалом негативно впливає на економічні процеси у державі та суспільстві.
Суд зазначає, що сам по собі встановлений рішенням органу Антимонопольного комітету України факт антиконкурентних узгоджених дій не звільняє прокурора від обов`язку довести сукупність обставин, необхідних для застосування частини третьої статті 228 ЦК України. Не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства. Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №922/1391/18.
Отже, встановлений рішенням Антимонопольного комітету України факт антиконкурентних узгоджених дій учасників торгів свідчить про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, однак не є достатнім для висновку про те, що укладений за результатами торгів договір був спрямований на досягнення мети, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства у розумінні частини третьої статті 228 ЦК України.
Так, матеріалами справи встановлено, що за результатами проведення відкритих торгів - ДК 021:2015: 15890000-3 — Продукти харчування та сушені продукти різні (ідентифікатор закупівлі UA-2020- 03-25-001850-a), 28.04.2020 між Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Смирновою Вікторією Володимирівною укладено договір купівліпродажу №17 (далі - Договір). 
Пунктом 1.1. Договору визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Замовнику товар: продукти харчування в наборі, а Замовник – прийняти і оплатити такий Товар. 
Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна Договору складає 475 200,00грн. 
Пунктом 3.1. Договору визначено, що усі розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України – гривня. Оплата по даному Договору буде здійснюватися за рахунок коштів місцевого бюджету. 
Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата за поставлений Товар здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на рахунок Продавця впродовж 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання кожної окремої партії Товару, на підставі документів, що підтверджують факт поставки (видаткових накладних).
Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. 
Сторонами підписано Додаток №1 до Договору, на підставі якого погоджено специфікацію продуктів харчування в наборі (найменування, кількість, ціна та асортимент Товару). 
04 травня 2020 року ФОП Смирновою В.В. поставлено на адресу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Товар, що підтверджується видатковою накладною №0006 від 04.05.2020, а Відповідачем 1 сплачено грошові кошти у розмірі 475 200,00 грн на банківський рахунок Відповідача 2 за поставлений Товар, що підтверджується платіжним дорученням №124 від 07.05.2020. 
Отже, господарські зобов`язання за Договором сторонами виконані, з огляду на поставлений товар та сплачені за нього грошові кошти у повному обсязі.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що спірний договір виконано сторонами належним чином: товар поставлено, прийнято без зауважень та оплачено. Водночас матеріали справи не містять доказів недобросовісної поведінки замовника закупівлі.
Прокурор не надав належних і допустимих доказів того, що внаслідок укладення та виконання спірного договору замовник здійснив переплату бюджетних коштів, отримав товар за завідомо завищеною ціною або зазнав інших значних майнових втрат, співмірних із конфіскаційною санкцією, що заявляється до застосування. Також не доведено, що на момент закупівлі існували реальні альтернативні тендерні пропозиції, які об`єктивно забезпечували істотну економію бюджетних коштів, однак були усунуті саме внаслідок встановлених Антимонопольним комітетом України антиконкурентних узгоджених дій.
Зокрема, не довів спрямованість і відповідність спірного правочину ознакам, які б свідчили про посягання на суспільні, економічні чи соціальні основи держави і суспільства. При цьому, обвинувальний вирок у кримінальному провадженні, який би мав преюдиційне значення для цієї господарської справи, не виносився та прокурором суду не надавався.
Суд зазначає, що у межах даної справи підстави для визнання договору недійсним зводяться лише до порушення законодавства про захист економічної конкуренції, на будь-які інші підстави для визнання спірного правочину недійсним прокурор не посилається
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наступних обставин: наявності мети спірного правочину, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства; заподіяння державі та суспільству значних збитків, а також безпідставного збагачення відповідача-2; причинно-наслідкового зв`язку між встановленими антиконкурентними узгодженими діями учасників торгів та погіршенням майнового становища держави.
Таким чином, прокурором не доведено наявності сукупності умов, необхідних для визнання спірного договору недійсним саме на підставі частини 3 статті 228 ЦК України та застосування наслідків, передбачених цією нормою.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі неподання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України правових підстав для визнання договору недійсним у зв`язку з недоведеністю прокурором обставини вчинення відповідачами спірного правочину з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а також відсутністю підстав для визнання правочину недійсним лише у зв`язку з порушенням відповідачем-2 законодавства про захист економічної конкуренції.
За наведених умов господарський суд відмовляє у позові повністю.
Відмова суду у задоволенні заявленої прокурором позовної вимоги про визнання недійсним договору має наслідком відсутність правової необхідності надавати юридичну оцінку похідним вимогам Прокурора в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Смирнової Вікторії Володимирівни на користь Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації грошові кошти у розмірі 475 200, 00 грн, а з Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 475 200, 00 грн стягнути в дохід держави.
Щодо строку позовної давності, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За змістом ч. 1ст. 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 Цивільного кодексу України).
Водночас, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).
Аналогічна позиція міститься також в постанові 14.08.2018 Верховного Суду у справі №922/1425/17.
Беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. У задоволені позову виконуючого обов`язки Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби - відмовити повністю.
У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.06.2026.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА