Справа № 707/1455/26
Провадження № 2/692/663/26
03.07.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді – Чепурного О.П., при секретарі – Бубир В.М., за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до держави російська федерація в особі уряду російської федерації про стягнення моральної шкоди спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації, -
ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації. У позовній заяві вказували, що вони є внутрішньо переміщеними особами з території, що тимчасово окупована збройними силами рф. У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України та окупацією територій України, зокрема м. Бердянськ Запорізької області, 12.04.2022 року позивачам вдалося виїхати з окупованої території. Однак, в м. Бердянськ родина позивачів залишила майно, належне їм на праві власності, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 в гаражному колективі «ПРИЛИВ», земельна ділянка площею 0,0533 га в садовому товаристві «Южний» Луначарської сільської ради Бердянського району. Бердянська міська територіальна громада окупована з 27.02.2022 та на території Запорізької області ведуться активні бойові дії. Родина позивачів фактично залишилась без житла та іншого нерухомого майна. На момент залишення зазначене житло було в належному стані, придатним для проживання та використання. Внаслідок втрати доступу до житла родина позивачів зазнала матеріальних збитків та перебуває у скрутному становищі вже більше чотирьох років.
3 метою захисту своїх прав на житло, достатній життєвий рівень та з метою отримання хоч якоїсь компенсації за втрачене житло від держави України, позивач звертався із заявами до Президента України, Уповноваженого ВРУ з прав людини, Міністерства національної єдності України та Київської обласної державної адміністрації.
В свою чергу, залишене на окупованій території житло, фактично можна вважати знищеним, оскільки позивач не має доступу до житла.
Отже, російська федерація зіпсувала життя позивачів, тому вони вважають, що країною агресором позивачам спричинено моральну шкоду, яку вони оцінюють в 17000000,00 (сімнадцять мільйонів) грн. на двох.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду, що вони втратили доступ до свого нерухомого майна через окупацією відповідачем міста де вони з дружиною жили, грошей купити своє нове житло вони не мають, житлові чеки їм не видають так як їх майно не вважається знищеним, від знайомих, що залишились в м. Бердянськ їм відомо, що їх нерухомість не зіпсована, проте цьому сприяло те, що вона знаходиться не в центрі, а на околиці міста. Сума моральної шкоди включає як компенсацію за втрачене майна, так і за моральні хвилювання спричинені відповідачем, які вони з дружиною зазнали внаслідок втрати вільного і безпечного доступу до свого майна, та страждання внаслідок переїзду та проживання у чужому місці та житлі, а також вартість ліків, так як такі страждання потребують лікування.
Аналогічні пояснення надала позивачка ОСОБА_2 .
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2, абз.3 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Загальновідомим фактом є те, що в Україні триває війна з російською федерацією. З копій паспортів позивачів вбачається, що вони прописані в м. Бердянськ Запорізької області з 2001 року по АДРЕСА_3 . Позивачі перебувають у шлюбі з 1993 року, про що свідчать дані відміток у їх паспортах та з інформації з державного електронного сервісу «ДІЯ». Згідно довідки від 25 вересня 2025 року № 7107-7002316429 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає в АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 згідно довідки від 26 серпня 2022 року № 7107-7001464074 взята на облік внутрішньо переміщена особа та фактично проживає в АДРЕСА_4 . З пояснень позивачів вони виїхали з окупованої території у 12.04.2022 року. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 26.05.2026 № 987 м. Бердянськ Запорізької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 27.02.2022 і по даний час. Позивачам по справі на праві приватної власності належить по 1/3 частки кожному двокімнатної квартири, що знаходить в АДРЕСА_3 , про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2006 № 12827330. У 2004 році ОСОБА_2 набула права власності на трикімнатну квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_5 . Квартира придбана під час шлюбу з ОСОБА_1 , а отже є їх спільною сумісною власністю відповідно до норм Сімейного кодексу України. Також під час шлюбу ОСОБА_1 набув права власності на гараж за № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Прилив», на підставі договору купівлі – продажу від 02.09.2008. Крім того, позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0533 га, що знаходиться в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, яке також знаходиться в окупації рф з 27.02.2022. Дана земельна ділянка згідно норм, які діяли у 2008 року являється приватною власністю позивачки. З загальновідомих фактів судом встановлено, що переміщення на тимчасово окуповану територію, де проживали позивачі, з території України неможливе через бойові дії та відсутність офіційних пунктів пропуску, а переміщення через треті держави пов`язане з ризиками фільтраційних дій з боку рф. Незаконна окупація території України рф позбавила позивачів вільно користуватися та володіти своїм нерухомим майном. Незаконні дії рф, яка окупувала територію де проживали позивачі змусила їх залишити своє постійне місце проживання та переміститися на іншу територію України. При цьому останні були позбавлені власного домашнього затишку, спокою, який притаманний власникам нерухомого майна, які проживають в ньому та мають всі можливості реалізації своїх прав приватної власності, в тому числі і спільної сумісної як подружжя. Суд оцінює пояснення позивачів, про те, що їм завдана моральна шкода внаслідок позбавлення їх можливості проживати у власній квартирі та користуватися власним нерухомим майном як правдиві та такі, що узгоджуються з встановленими обставинами вище. Отже за вищенаведених норм законів позивачі мають право на відшкодування завданої їм моральної шкоди. Проте, така шкода не може стягуватися солідарно так як передбачає особисте завдання кожній окремій особі, а тому суд вважає необхідним стягувати її окремо для кожного позивача. Також при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує те, що моральна шкода не може бути компенсацією за матеріальні втрати, оскільки передбачає відшкодування саме за психологічні страждання особи. Виходячи з засад розумності та справедливості, тривалості окупації території де знаходиться майно позивачів, час який вони були позбавлені користуватися цим майном, а саме з квітня 2022 року, суд оцінює нанесену моральну шкоду позивачу ОСОБА_1 у розмірі 1 500 000 грн. 00 коп. та для позивачки ОСОБА_2 у розмірі 1 500 000 грн. 00 коп. Дана сума на думку суду буде достатньою для відновлення морального стану позивачів та компенсує їх моральні страждання завдані незаконними діями рф. 
Судовий збір потрібно стягнути пропорційно до задоволених вимог з відповідача на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України. Позов задоволено на 17,64 %, враховуючи що позивачі повинні були сплатити особисто кожен по 16640 грн. 00 коп., як за позов майнового характеру фізичної особи у максимальних межах, тому з відповідача слід стягнути пропорційно двічі по 2935,29 грн., а всього 5870 грн. 58 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.16, 22, 23, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12-13, 59, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до держави Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації про стягнення моральної шкоди спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації – задовольнити частково.
Стягнути з держави Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. 
Стягнути з держави Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. 
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з держави Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації в дохід держави судовий збір в розмірі 5870 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 58 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації, м. Москва вул. Краснопресненська набережна, буд. 2, Російська Федерація.

Головуючий