КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року м. Київ справа №640/32449/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду наявні підстави для стягнення з відповідача штрафу в загальній сумі 6783,00 грн. за порушення законодавства про рекламу, накладеного згідно з рішень Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 114 від 23.03.2020 та № 115 від 23.03.2020, які відповідачем добровільно не виконані.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.
На адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Василенко Г.Ю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (рішенням Київської міської ради № 373/373 від 13 листопада 2014 "Про повернення історичних назв та перейменування вулиць, площ, провулків у АДРЕСА_2 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.02.2002, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 20680170000023737.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа №076-3227 від 23.10.2019 Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) позивачу направлено матеріали щодо самовільного розміщення рекламного засобу типу "Відеоекран на фасі будинку" за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58 (зі сторони вул. Жулянської) для розгляду в установленому порядку та вжитті заходів згідно із законодавством. 
У даному листі зазначено, що Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направлено на адресу суб`єкта підприємства, а саме ТОВ "Пентхаус", вимогу про усунення порушень про розміщення рекламного засобу від 01.10.2019 №009955-19. Також, ФОП ОСОБА_1 як власник нежитлового приміщення, листом від 18.10.2019 №076/4009 повідомив, що вказаний у вимозі рекламний засіб належить йому особисто. В подальшому, Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 як власнику місця розміщення та власнику рекламного засобу направлено вимога від 23.10.2019 №010824-19.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві відповідачу направлено вимогу від 19.12.2019 №06.6/22362, в якому зобов`язано позивача надати до 10.01.2020 наступні документи: копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), копію дозволу на розміщення об`єкту зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами об`єкту зовнішньої реклами (договір з виробником рекламних конструкцій, специфікацію до договору на виготовлення рекламної конструкції, акти виконаних робіт, квитанції про сплату вартості виготовлення/розміщення рекламного засобу тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 19.12.2019 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо порушення вимог частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", а саме розповсюдження зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58 без відповідного на те дозволу органу місцевого самоврядування.
Вказана вимога та протокол направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованим поштовим відправленням.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 16.01.2020 відносно розповсюджувача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . 
Посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві складено відносно відповідача протокол від 30.01.2020 про порушення законодавства про рекламу, яке полягало в порушенні вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу", а саме неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, пояснення, копії свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), затвердженого макету реклами, а також документальне підтвердження вартості розповсюдженої зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві направлено повторну вимогу від 30.01.2020 №06-6/1700 якою повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про порушення законодавства у сфері реклами.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 18.02.2020 відносно розповсюджувача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . 
Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві направлено додаткову вимогу від 24.02.2020 №06-6/3199, якою повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про порушення законодавства у сфері реклами.
Дані вимоги та рішення від 18.02.2020 направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованим поштовим відправленням.
Відповідно до попереднього висновку та протоколу №0124 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 19.03.2020 Головного управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проігнорував вимоги Головного управління щодо надання необхідних документів для здійснення повноважень щодо контролю за дотримання вимог законодавства про рекламу, зокрема інформації про вартість розповсюдженої та/або виготовлення реклами та/або вартість розповсюдження реклами та жодних документів по суті розгляду справи про порушення законодавства про рекламу не надано. ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу".
Відповідно до попереднього висновку та протоколу №0125 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 19.03.2020 Головного управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проігнорував вимоги Головного управління щодо надання необхідних документів для здійснення повноважень щодо контролю за дотримання вимог законодавства про рекламу, зокрема інформації про вартість розповсюдженої та/або виготовлення реклами та/або вартість розповсюдження реклами та жодних документів по суті розгляду справи про порушення законодавства про рекламу не надано. ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу".
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві винесено рішення від 23.03.2020 № 114 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю відповідно до вимог частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу" накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.
Крім того, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві винесено рішення від від 23.03.2020 № 115 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження реклами у відповідності до вимог частини 2 та 7 статті 27 Закону України "Про рекламу" накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.
Вказані рішення направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованим поштовим відправленням .
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. 
Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України від 03.07.1996 року № 270/96-ВР "Про рекламу" (далі - Закон № 270/96-ВР).
Відповідно до ст. 1 Закону № 270/96-ВР реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару.
Частиною 1 статті 16 Закону № 270/96-ВР регламентовано, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами, тобто Держпродспоживслужба.
Таким чином Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві як територіальний орган Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів наділений повноваженнями для здійснення заходів державного нагляду (контролю), предметом яких є дотримання вимог законодавства про рекламу.
У відповідності до частини 2 статті 26 Закону № 270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону № 270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами (ч. 2 ст. 27 Закону № 270/96-ВР).
Відповідно до ч.4 ст. 27 Закону № 270/96-ВР Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.
Частиною 6 ст. 27 Закону № 270/96-ВР передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом №270/96-ВР та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі по тексту - Порядок №693).
Пунктом 2 Порядку № 693 визначено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.
Відповідно до пункту 9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспожінспекції та її територіальних органів.
Згідно пункту 11 Порядку №693, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.
Відповідно до пункту 16 Порядку №693 у разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Відповідно до пункту 18 Порядку №693, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.
Пунктом 20 Порядку №693 визначено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Пунктом 22 Порядку №693 визначено, що не сплачений у добровільному порядку штраф стягується в установленому законодавством порядку.
Як встановлено судом, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу Головним управлінням Держпродспоживслужби в в м. Києві винесено рішення від 23.03.2020 № 114 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю відповідно до вимог частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу" накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.
Крім того, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві винесено рішення від від 23.03.2020 № 115 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ФОП ОСОБА_1 за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження реклами у відповідності до вимог частини 2 та 7 статті 27 Закону України "Про рекламу" накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.
Водночас, зазначені рішення відповідачем у судовому порядку не оскаржувались та є чинними, з огляду на що суд дійшов висновку про узгодження спірної суми штрафу.
З огляду на зазначене, враховуючи несплату відповідачем штрафу за порушення законодавства про рекламу, позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 1700,00 грн. згідно рішення від 23.03.2020 №114 та у розмірі 5083,00 грн. згідно рішення від 23.03.2020 №115, всього - 6783,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Суд звертає увагу на норми законодавства про рекламу, що регулюють спірні правовідносини, якими чітко регламентовано право на оскарження рішення у справах про порушення законодавства про рекламу у судовому порядку, а також на те, що у разі, якщо сума штрафів за порушення законодавства про рекламу не сплачується добровільно, вона стягується в судовому порядку відповідно до законодавства. 
Отже, враховуючи положення проаналізованого законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф до державного бюджету України а порушення законодавства про рекламу згідно з рішеннями від 23.03.2020 №114 та від 23.03.2020 №115 у загальному розмірі 6 783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три грн. 00 коп.).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.