308/2370/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 14.06.2010 Тячівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області, РНОКПП – НОМЕР_2 , за ст. 485 Митного кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про порушення митних правил №0130/UA305000/2026 від 05.02.2026 вбачається, що 02.10.2025 до Закарпатської митниці надійшла інформація від уповноваженого митного органу Чеської Республіки щодо результатів перевірки сертифікатів з перевезення товарів EUR.1.
Згідно з відповіддю митного органу Чеської Республіки №35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025 встановлено, що декларація постачальника, на підставі якої було оформлено сертифікат EUR.1 № и.Ty 0648772 від 08.03.2024, фактично не видавалась відповідною компанією та має ознаки підроблення. 
Під час аналізу матеріалів встановлено, що 19.03.2024 у зоні митного контролю митного поста «Виноградів» декларантом ФОП ОСОБА_2 від імені ФОП ОСОБА_1 подано митну декларацію ІМ40 ДЕ №24UA305270001211U9 разом із товаросупровідними документами, зокрема інвойсом №20240628 від 04.03.2024 та сертифікатом EUR.1 № и.Ty 0648772 від 08.03.2024.
Предметом переміщення був товар — сідельний тягач марки VOLVO, модель FH 500, 2015 року виготовлення, бувший у використанні.
Відправником товару є іноземне підприємство «LKW BUDWEISER SPEDITION Kratochvil spol s.r.o.», одержувачем — ФОП ОСОБА_1 . Зовнішньоекономічна операція здійснювалась на підставі рахунку-фактури №20240628 від 04.03.2024.
Митне оформлення товару здійснено із застосуванням преференційного режиму (код пільги 410), що передбачає звільнення від сплати ввізного мита для товарів, які походять з країн ЄС, на підставі Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.
Для підтвердження преференційного походження товару було подано сертифікат EUR.1 № и.Ty 0648772 від 08.03.2024, на підставі якого застосовано пільгу та сплачено ПДВ у сумі 197 803,02 грн.
Разом з тим, митний орган дійшов висновку, що зазначений сертифікат оформлений на підставі підробленого документа, у зв`язку з чим є недійсним, а застосування пільги — неправомірним.
Згідно з розрахунками митного органу, у разі незастосування пільги загальна сума митних платежів становила б 316 484,83 грн, у зв`язку з чим, на думку митниці, відбулося їх зменшення на 118 681,81 грн.
У поясненнях від 02.02.2026 ОСОБА_1 зазначив, що сертифікат EUR.1 отримував особисто та передавав декларанту.
На підставі викладеного митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом подання недійсного сертифіката EUR.1, що містить ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.
Позиції сторін
Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я. у судовому засіданні підтримав обставини, викладені в протоколі, зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами та просив притягнути його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України згідно з санкцією статті.
Особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Марич І.Ю. у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и. НОМЕР_3 від 08.03.2024 був виданий уповноваженим митним органом Чеської Республіки у встановленому порядку, у зв`язку з чим у декларанта були обґрунтовані підстави вважати його належним та достовірним документом, який підтверджує преференційне походження товару.
У поданих поясненнях захисник вказує, що ОСОБА_1 не є особою, відповідальною за складання декларації постачальника, не брав участі у її оформленні чи поданні до митного органу Чеської Республіки та не мав об`єктивної можливості впливати на дії експортера або іноземного митного органу.
Також сторона захисту зазначає, що відповідно до положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, саме експортер несе відповідальність за достовірність відомостей щодо походження товару, а митні органи країни-експортера зобов`язані перевіряти такі відомості перед видачею сертифіката EUR.1.
За таких обставин, на думку захисту, декларант, отримавши належним чином оформлений сертифікат, мав законні підстави покладатися на його достовірність та не був зобов`язаний здійснювати додаткову перевірку документів, які знаходяться поза межами його контролю.
Крім того, у письмових поясненнях зазначено, що відповідь митного органу Чеської Республіки не містить однозначного висновку про відсутність походження товару з Європейського Союзу, а лише ставить під сумнів наявність декларації постачальника, що не є тотожним встановленню факту подання неправдивих відомостей щодо країни походження товару.
У зв`язку з цим, на думку сторони захисту, вказаний документ не може вважатися належним та достатнім доказом подання декларантом неправдивих відомостей.
Також зазначається, що митним органом не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 усвідомлював недостовірність поданих документів, діяв узгоджено з експортером або мав намір неправомірно зменшити суму митних платежів.
Водночас диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає наявність спеціальної протиправної мети — неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, що свідчить про можливість вчинення такого правопорушення виключно з прямим умислом.
Як зазначає сторона захисту, відповідно до практики Верховного Суду, для кваліфікації дій за ст. 485 МК України необхідно встановити, що особа діяла свідомо, цілеспрямовано та з метою ухилення від сплати митних платежів.
На переконання сторони захисту, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 такого умислу.
Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
Оцінка суду
Згідно з протоколом про порушення митних правил №0130/UA305000/2026 від 05.02.2026 ОСОБА_1 інкримінуються дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом подання сертифіката з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0648772 від 08.03.2024, який, за твердженням митного органу, є недійсним, що призвело до неправомірного зменшення митних платежів на суму 118 681,81 грн. 
Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке передбачає наявність протиправної, винної поведінки особи.
За змістом диспозиції ст. 485 Митного кодексу України відповідальність настає за подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, при цьому обов`язковою ознакою складу такого правопорушення є наявність прямого умислу.
Судом встановлено, що під час митного оформлення товару було подано сертифікат EUR.1 № и.Ty 0648772 від 08.03.2024, виданий уповноваженим митним органом Чеської Республіки, факт видачі якого матеріалами справи не спростовано.
Відповідно до положень Протоколу №1 до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом сертифікат EUR.1 видається митними органами країни-експортера на підставі заяви експортера, при цьому саме експортер несе відповідальність за достовірність відомостей щодо походження товару, а митні органи зобов`язані перевіряти такі відомості перед його видачею.
Митним законодавством України не передбачено обов`язку імпортера перевіряти достовірність документів, поданих експортером іноземному митному органу, чи законність дій такого органу при видачі сертифіката.
Отже, отримавши сертифікат EUR.1, оформлений у встановленому порядку, ОСОБА_1 мав обґрунтовані підстави покладатися на його достовірність.
Посилання митного органу на лист митного органу Чеської Республіки не спростовує факту видачі сертифіката та не містить однозначного висновку про відсутність походження товару з Європейського Союзу, а лише ставить під сумнів декларацію постачальника, що саме по собі не є достатнім доказом подання неправдивих відомостей.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 усвідомлював недостовірність поданих документів, діяв узгоджено з експортером або мав намір неправомірно зменшити суму митних платежів.
Верховний Суд у своїй практиці зазначає, що для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно встановити, що особа діяла умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій та бажала настання наслідків у вигляді несплати або зменшення митних платежів.
Разом з тим, аналіз зібраних у справі доказів у їх сукупності не дає підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу.
Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі є фактичні дані, які повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, винуватість особи має бути доведена за стандартом «поза розумним сумнівом», а всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.
У даній справі надані митним органом докази не є достатніми та узгодженими між собою і не відповідають зазначеному стандарту доказування.
Суд також не вбачає підстав для витребування додаткових доказів, оскільки обов`язок доведення покладається на митний орган.
Витребування додаткових доказів у даному випадку фактично означало б усунення недоліків доказової бази сторони обвинувачення, що суперечить принципам змагальності сторін та презумпції невинуватості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на ухилення від сплати митних платежів, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
Керуючись ст. 485, 527-529 МК України, ст. 247 п. 1, 283-285 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя          Олена ГОЛЯНА