Справа № 569/26500/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В. 
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М. 
з участю:
представника позивача Бурого Д.В.
представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному в режимі відеоконференцзв`язку в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
в с т а н о в и в:  
У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за Кредитним договором № 151836 від 30.08.2024 року у розмірі 28643,75 грн. та стягнути понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Представник позивача Бурий Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити та врахувати пояснення надані у відповіді на відзив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача адвокат Гунько О.Є., яка діє згідно ордеру серія ВН №1651083 від 06.02.2026 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині тіла кредиту, у задоволенні вимоги щодо стягнення правничої допомоги просила відмовити.
Згідно поданого 06.01.2026 ( №526/26- вх.) відзиву, представник відповідача адвокат Єлісєєв Д.О., який діяв згідно ордеру серія АН №1847914 від 03.01.2025, позовні вимоги визнав частково на загальну суму 23 998,44 грн.
З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити їх позов.
Ухвалою суду від 18.12.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін.
Ухвалою суду від 11.02.2026 постановлено здійснити судове провадження у режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 19.02.2026 р. за клопотанням представника позивача постановлено витребувати від від Банка-емітента АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ: 14360570, електронна адреса: cancelyaria@privatbank.ua): 1. Інформацію:- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка 5221-19ХХ-ХХХХ-5179;- про факт зарахування коштів на картковий рахунок-маска Картки НОМЕР_2 , у період з період з 30.08.2024 по 04.09.2024 у сумі 2,16 грн;- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 );- чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 , за період з 30.08.2024 по 04.09.2024 у сумі 2,16 грн, витребувати інформацію у вигляді:-первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтвердоісують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника)- повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_2 , витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою маска Картки 5221-19ХХ-ХХХХ-5179. 4. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 не належить Позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти НОМЕР_2 .
На виконання ухвали суду 16.03.2026 (№18566/26-вх..) надійшла інформація з АТ КБ «ПриватБанк» .
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. 
Судом встановлено, що 30.08.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 151836 на суму 28 236,00 грн
Кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію», який визначає особливості оформлення таких правочинів.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті Кредитодавця.
Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://fmx.com.ua. (Додаток№4). Зокрема, згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору (Додаток №5,6).
Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті Кредитодавця, Відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію Позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами Кредитного договору.
Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом НОМЕР_4 , що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами.
На виконання умов Кредитного договору, 30.08.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_2 (далі - Платіжна картка) Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів.
Крім того, на виконання ухвали суду 16.03.2026 (№18566/26-вх..) надійшла інформація з АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ). Також емітувались інші картки. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_5 за період 30-08-2024 - 04-09-2024 p.: номер телефону НОМЕР_3 був/є фінансовим. Номер телефону НОМЕР_3 знаходиться/знаходився в анкетних даних ОСОБА_2 .
По рахунку(ах) НОМЕР_5 ( НОМЕР_7 ) зарахування коштів на суму 2.16 UAH за період 30.08.2024-04.09.2024 р. : -від 30.08.2024 р. та долучено виписку по рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_7 ) за період з 30.08.2024 - 04-09-2024 р.
Також встановлено, що 10.10.2024 Первісний Кредитор та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 10102024 (далі - Договір факторингу 1) згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників №3 від 09.12.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог №3 від 09.12.2024 до Договору Факторингу 1 до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
При укладенні Кредитного договору між Первісним кредитором та Відповідачем узгоджені розмір кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача на укладення електронного Кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З огляду на викладене, Відповідач під час укладення Кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, зокрема з графіком щомісячних платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення або зміни викладення умов Кредитного договору Відповідачем не висловлювалося, а також він погодився, що зміст Кредитного договору не порушує його законних прав та інтересів, що підтверджується його електронним підписом.
Нарахування відсотків за Кредитним договором здійснювалося виключно Первісним кредитором. Підготовлений ним розрахунок заборгованості долучено до позовної заяви Сума заборгованості, право вимоги щодо якої було відступлено Позивачу, відображена у Реєстрі прав вимоги № 3 від 09.12.2024.
Згідно розрахунку, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором, становить – 28643,75 грн., яка складається з: 28236,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,75 грн.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), 401,00 грн. – заборгованість по комісії, що підтверджується також випискою з особового рахунку за період 09.12.2024- 01.11.2025.
Таким чином, з дослідженим судом письмових доказів встановлено, що 30.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_2 укладено Договір споживчого кредиту № 151836 Відповідно до умов Договору (пункт 2.2.1 Договору) Сторони погодили, що частина суми кредитних коштів зараховується як погашення суми боргу існуючого кредитного зобов`язання між сторонами (взаємозалік). 
Зазначене зумовлено тим, що на момент укладення Договору у Позичальника існувала непогашена заборгованість за попереднім кредитним договором № 137643 від 19.04.2024 (далі – "Попередній Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.01.2026 2 договір"). Таким чином, частина грошових зобов`язань Кредитодавця за Новим договором, за погодженням Сторін, виконані шляхом проведення погашення існуючого, на день підписання Договору, кредитних зобов`язань Позичальника перед ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС». Сума (загальний розмір) кредиту становить 28236.00 грн. (двадцять вісім тисяч двісті тридцять шість грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 23998.44 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №137643 від 19.04.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 2.16 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_8 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 4235.40 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. (п. 2.2.1.) Таким чином, із наданої Відповідачу суми кредиту23998.44 грн. зараховано для погашення заборгованості за раніше укладеним кредитним договором. Враховуючи наведені умови кредитного договору, дані кошти фактично не перераховувались відповідачу. 
З оглянутого судом листа підтвердження на запит позивача за підписом директора ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» вбачається наступне.
Відповідно до умов кредитного договору № 151836 від 30.08.2024 (далі - " Договір"), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (далі — "Кредитодавець") та ОСОБА_2 (далі - "Позичальник"), відбулося взаємне зарахування грошових вимог (взаємозалік).
Зазначене зумовлено тим, що на момент укладення Договору у Позичальника існувала непогашена заборгованість за попереднім кредитним договором № 137643 від 19.04.2024 (далі - "Попередній договір").
Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору № 151836 від 30.08.2024, під час укладення договору Позичальник надав згоду на цільове використання частини кредитних коштів для погашення наявної заборгованості. Зокрема, кошти у розмірі 23998.44 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №137643 від 19.04.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 2.16 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_8 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 4235.40 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини..
За таких обставин виконання Кредитодавцем частини зобов`язань за новим кредитним договором відбулося не шляхом фактичної передачі коштів Позичальнику, а шляхом зарахування їх у рахунок погашення існуючих на момент підписання договору кредитних зобов`язань Позичальника перед ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».
Таким чином, сторони досягли згоди, що сума кредитних коштів, надана Кредитодавцем за Договором, спрямовується на погашення заборгованості, що виникла за Попереднім договором. Таким чином, грошові зобов`язання Позичальника за Новим договором виконані шляхом проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України).
Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи наведене, Позивачем належним чином було доведено факт отримання кредитних коштів Відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення.
Аналізуючи вищевстановлені докази в сукупності, зміст наданого позивачем розрахунку, суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за кредитом у частині нарахованих тіла кредиту в сумі 28236,00 грн. та відсотків в сумі 6,75 грн., що разом становить 28242,75 грн. Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено суму заборгованості по комісії -401,00 грн. Суд не погоджується з даним розрахунком заборгованості та вважає, що сума заборгованості по за комісією – 401,00 грн. стягненню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати вказані відсотки, від сплати яких відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд висновує про відсутність правових підстав для стягнення таких.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) ВП ВС зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Враховуючи вищевикладене, до стягнення підлягає заборгованість з відповідача на користь позивача у сумі 28242,75 грн., що складається з суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28236,00 грн та суми заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 6,75 грн.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025р., копія додаткової угоди № 25770811793 від 11.09.2025р., копія акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025р., де зазначена сума на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.       
При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. З врахуванням вищевикладеного, заперечення представника відповідача, суд зменшує розмір правничої допомоги, враховуючи надані послуги щодо підготовки та подання позовної заяви про стягнення заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 1000,00 грн.   Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати на загальну суму 3422,40 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, які складаються з судового збору за пред`явлення позову – 2422,40 грн., та 1000, 00 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, –
в и р і ш и в:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за Кредитним договором №151836 від 30.08.2024 року у розмірі 28242 ( двадцять вісім тисяч двісті сорок дві ) грн. 75 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" судові витрати в сумі 3422 (три тисячі чотириста двадцять дві ) грн. 40 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, каб. 13, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне рішення виготовлене – 14.05.2026 .
Суддя О.В.Панас