Справа № 216/4339/26
провадження 2/216/3784/26

РІШЕННЯ
іменем України 
ЗАОЧНЕ
30 червня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Маланюк О.Я.
за участю секретаря судового засідання: Агурейчевої А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
28.05.2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика`звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 41470396 від 17.10.2021 року у загальному розмірі 13175,06 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3737,50 грн, заборгованість за відсотками - 9437,56 грн). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримала кредитні кошти, проте зобов`язання з їх повернення належним чином не виконала. Право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача 01.09.2025 року на підставі Договору факторингу № 01092025/01, укладеного з ТОВ «ФК «ІРБІС». Також позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Згідно отриманої відповіді від 03.06.2026 року з реєстру Криворізької міської територіальної громади № 5456, прізвище відповідача попереднє « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_4 ».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов, заперечень чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направила.
У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17.10.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_2 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 41470396.
Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), надісланих сторонами, або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною другою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Аналогічні положення містяться у статтях 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якими електронний правочин прирівнюється за правовими наслідками до правочину, укладеного в письмовій формі. На підставі наданих додатків суд констатує, що відповідач акцептувала оферту первісного кредитора шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного одноразовим, що свідчить про повне укладення та чинність договору.
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Позика» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 01092025/01.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (клієнт) відступає або зобов`язується відступити іншій стороні (факторові) грошу вимогу до третьої особи (боржника), а фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою оголою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Перехід права вимоги до ОСОБА_2 підтверджується Витягом із Додатку №1 до вказаного Договору факторингу (заборгованість разом 13175,06 грн, у т.ч. тіло боргу - 3737,50 грн, відсотки - 9 437,56 грн).
Реальність надання первісним кредитором грошових коштів позичальнику підтверджується листом-підтвердженням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (платіжний сервіс iPay.ua) вих. №3152_251024112639 від 24.10.2025 року. Згідно з вказаним документом, 17.10.2021 року о 18:51:53 кошти в розмірі 5500,00 грн перераховані на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (транзакція № 114800499). 
На підставі частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, а за змістом частини другої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Як вбачається з наданого щоденного розрахунку, відповідач вчинила часткове погашення кредиту 17.10.2021 року на суму 1900,00 грн, внаслідок чого залишок основного боргу (тіла кредиту) склав 3737,50 грн. Надалі зобов`язання з повернення коштів не виконувалися.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства . 
Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки відповідач порушила умови договору та не надала суду доказів повного повернення тіла кредиту, вимога про стягнення основного боргу в сумі 3737,50 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо правової природи договірних відсотків та меж строку кредитування
Позивач просить стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 9437,56 грн.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Право на нарахування договірних процентів обумовлене саме правомірним користуванням залученими коштами в межах погодженого сторонами строку.
Згідно з п. 1.2 та п. 4.2 укладеного Кредитного договору строк кредитування (строк позики) було чітко обмежено періодом з 17.10.2021 року по 15.01.2022 року (90 календарних днів). Пунктом 11.1 договору визначено, що договір діє до 15.01.2022 року.
Суд бере до уваги обов`язкову для застосування правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після закінчення строку договору кредитні відносини припиняють свій плановий характер. Користування капіталом стає неправомірним, договірні відсотки більше не нараховуються, а кредитор має право на захист свого майнового інтересу лише через механізм цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України, якщо відповідні вимоги заявлено в позові.
Дослідивши щоденну виписку (розрахунок) заборгованості відповідача, судом встановлено, що первісний кредитор повністю дотримався зазначених норм матеріального права та судової практики. 
Розрахунок відображає нарахування відсотків виключно за кожен день користування капіталом у межах строку кредитування: за пільговою ставкою 2,5% (п. 3.2.1 договору) та стандартною ставкою 3% (п. 3.2.2 договору). Останнє нарахування відсотків здійснено кредитором 15.01.2022 року у розмірі 112,13 грн., після чого (з 16.01.2022 року) нарахування відсотків за договором було повністю зупинено.
Загальна сума нарахованих відсотків за весь 90-денний погоджений період склала 9437,56 грн, що є арифметично правильним і навіть меншим за примірний плановий обсяг відсотків за Додатком №1 (14025,00 грн.) через очевидно здійснене відповідачем часткового погашення тіла кредиту в перший день. Нарахувань відсотків поза межами строку кредитування (після 15.01.2022 року) розрахунок не містить.
З огляду на те, що відсотки нараховані правомірно, в межах строку позики та відповідно до вимог статей 1048, 1054 ЦК України, позовна вимога про стягнення відсотків у розмірі 9437,56 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу та судового збору
Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката Лівак І. М. у розмірі 5500,00 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 02.01.2026 р., Додатковою угодою № 41470396 від 08.05.2026 р., Детальним описом робіт та Актом надання послуг від 08.05.2026 р.
За змістом частини третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат участник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих послуг.
Суд зазначає, що належне документальне доведення витрат на правничу допомогу не обмежує суд в обов`язку оцінити їх за критеріями розумності, пропорційності та співмірності. Даний спір є малозначним, розглядається у спрощеному провадженні, правові позиції у сфері онлайн-мікрокредитування є стандартними та шаблонними . Враховуючи, що зазначені в описі робіт консультація (500 грн) та правовий аналіз (1500 грн) фактично охоплюються єдиною процесом підготовки стандартного позову, суд вважає суму 5500,00 грн надмірною. Керуючись засадами справедливості та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити судові витрати та вважає, що співмірним, обґрунтованим та достатнім до задоволення є розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.
Розподіл судового збору здійснюється судом на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. 
Оскільки вимоги по суті спору (стягнення заборгованості з тіла кредиту та відсотків) задоволено повністю (на 100%), сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 1048, 1054, 1077 ЦК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за Кредитним договором № 41470396 від 17.10.2021 року у загальному розмірі 13175,06 грн. (тринадцять тисяч сто сімдесят п`ять гривень 06 копійок), яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3737,50 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом у межах строку кредитування - 9437,56 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок), та судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», код ЄДРПОУ:39493634, юридична адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17 Б.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення складено та підписано 30 червня 2026 року.

Суддя         О.Я.МАЛАНЮК