Справа № 178/2115/25

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я 

і м е н е м У к р а ї н и 

20 травня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді:   Лісняк В.В. 
за участі секретаря:  Гриценко К.І.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Кринички заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, - 
У С Т А Н О В И В: 
06 травня 2026 року Криничанським районним судом ухвалено заочне рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Разом із тим, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача додано до матеріалів справи: 
- договір про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01 травня 2023 року; 
- Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 01/05 від 01.05.2023 р.; 
- Акт про надання правової допомоги № 0810-25/К до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 р., згідно якого сторони погодили, що вартість наданих послуг по вказаній справі складає 8500 грн. 
Суд зазначає, що сам по собі факт укладення договору про надання правничої допомоги та підписання акту приймання-передачі послуг не є безумовною підставою для стягнення витрат на правничу допомогу з іншої сторони спору. 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів фактичного понесення позивачем витрат на оплату правничої допомоги, а саме: платіжних доручень, квитанцій, прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків, банківських виписок або інших розрахункових документів, які б підтверджували сплату ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь адвокатського бюро відповідного гонорару у розмірі 8500 грн.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу сторона повинна надати суду не лише договір про надання правничої допомоги та акт виконаних робіт, а й належні докази фактичної оплати таких послуг або виникнення обов`язку щодо їх сплати. 
Так, у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу входить до предмета доказування у справі, а тому на підтвердження таких обставин мають бути надані відповідні договори, рахунки, платіжні документи, оформлені у встановленому законом порядку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де наголошено, що відшкодуванню підлягають лише реально понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу. 
Таким чином, з огляду на відсутність належних доказів фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх стягнення з відповідачки. 

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд,- 

В И Р І Ш И В : 
У задоволенні вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про стягнення з ОСОБА_2 8500 грн. витрат на правову допомогу – відмовити. 
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк 	

р