Справа №155/512/26
Провадження №2/155/530/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Веремчука Віктора Володимировича до Берестечківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно
УСТАНОВИВ:

Представник позивача 01 квітня 2026 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.
Позов обґрунтовує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно.
Вказує, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року встановлено юридичний факт та визнано право власності на спадковий житловий будинок. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 0720810300:01:001:0055.
Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку він не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця.
Враховуючи наведене, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0720810300:01:001:0055.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 квітня 2026 року, дану позовну заяву залишено без руху.
На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач 06 квітня 2026 року усунено недоліки ухвали та ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 06 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1221 ЦК України, передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1268 даного Кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).
Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. 
Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).
Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №554771, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Відповідно до копії спадкової справи №49/2025 заведеної приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Голодевич Г.С., ОСОБА_1 15 травня 2025 року подав заяву про прийняття спадщини. Проте постановою нотаріуса від 16 вересня 2025 року №232/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки, спадкоємець не надав правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві.
Як вбачається з копії рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року позов задоволено та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , як на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Вказаним рішенням встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , прийняла його дочка ОСОБА_5 шляхом вступу в управління спадковим майном. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав.
Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Голодевич Г.С. про прийняття спадщини до закінчення шести місячного терміну.
У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Згідно ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За наведених обставин, позивач як спадкоємець майна за законом першої черги після смерті ОСОБА_1 , прийняв спадщину в установленому порядку, однак у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку та користуватися нею. А тому, суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , як на спадкове майно померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , однак не оформив своїх спадкових прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності наземельну ділянку площею 0,1000 га , з кадастровим номером 0720810300:01:001:0055, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторонами по справі:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ).
Відповідачі: Берестечківська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: місто Берестечко, вулиця Шевченка, 2, Луцький район, Волинська область, код ЄДРПОУ: 04051262).
Повний текст судового рішення виготовлено 09 червня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана