Справа №442/1164/26 
Провадження №2/442/869/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заочне 

12 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області 
в складі:
головуючої судді - Курус Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Дрогобицької міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,
за участю секретаря судових засідань – Верхоляка А.І., 
представника позивача – Хруника В.О., 
в с т а н о в и в :
13.02.2026 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов`язати відповідача ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що на АДРЕСА_1 , яка перебуває у комунальній власності Дрогобицької міської ради, та привести її у первинний стан шляхом демонтажу за власний рахунок самочинно встановленої металевої споруди (гаражу). 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на території біля будинку дитячо - юнацької спортивної школи ім. АДРЕСА_1 , за відсутності дозвільних документів, встановлена тимчасова споруда (гараж) на самовільно зайнятій ділянці, власником даної споруди є ОСОБА_1 , а земельної ділянки - Дрогобицька міська рада.
Вказує на те, що комісією Дрогобицької міської ради проводився акт обстеження від 01.10.2021 року за №21 щодо самовільно встановлених МАФ (металевих гаражів) на вулиці АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 , де було встановлено факт самовільно зайнятої земельної ділянки з розміщенням на ній металевих споруд (гаражів) з порушенням чинного законодавства.
Питання про незаконне спорудження самочинно встановлених металевих споруд (гаражів) громадянами на вищевказаній вулиці розглядалось неодноразово з 2021 року, зокрема на засіданнях виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, на нарадах та зустрічах з керівництвом ОК "Гаражно - будівельний кооператив "Орхідея", до управління котрого відноситься незаконно, самочинно встановлена металева споруда (гараж).
Однак, станом на даний момент власник не демонтувала незаконно розміщений гараж.
Зазначає, що питання щодо набуття права власності на металеві гаражі розглядалось у Дрогобицькому міськрайонному суді у справі №442/8316/21 за позовом фізичних осіб, які є членами ОК "Гаражно-будівельний кооператив "Орхідея", одним з яких є ОСОБА_1 - відповідач. У першій інстанції позовні вимоги було задоволено, однак Львівським апеляційним судом відповідно до Постанови від 18.09.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог, що підтверджує незаконність спорудження відповідачем та іншими учасниками, вищезгаданого кооперативу, гаражів по АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 ).
Наголошує на тому, що Дрогобицькою міською радою було дотримано вимог ст.16 ЦПК України, оскільки саме Дрогобицька міська рада виступала ініціатором врегулювання даного спору.
На підтвердження вищевказаного Дрогобицькою міською радою було прийняте рішення від 07.12.2021 року за №859 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для колективного гаражного будівництва". Відповідно до даного рішення, міська рада вирішила виділити земельну ділянку ОК "Гаражно-будівельному кооперативу "Орхідея" для розміщення металевих споруд (гаражів) орієнтованою площею 463 кв.м. на АДРЕСА_3 .
З учасниками кооперативу було проведено ряд зустрічей, на яких обговорювались різні варіанти врегулювання даного питання, які зафіксовані у відповідних протоколах.
Таким чином, ОСОБА_1 самочинно розмістила металеву споруду (гараж) на земельній ділянці, яка не належала та не належить їй на праві власності чи користування, в тому числі на умовах оренди, за відсутності будь-яких дозвільних документів, з порушенням містобудівних умов та використовує земельну ділянку не за її цільовим призначенням. 
Дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Дрогобицької міської ради. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідач таких прав щодо даної земельної ділянки не набула.
Враховуючи вказане, позивач просить задоволити позовні вимоги.
16.02.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача,/а.с.23/.
Ухвалою від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 26.03.2026 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 23.04.2026.
23.04.2026 судове засідання відкладено на 12.05.2026 через неявку відповідача. 
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, просить провести заочний розгляд справи та задоволити позов.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, надіслана їй судова повістка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній».
Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 
Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. 
При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши, за згодою позивача, про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. 
Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.
Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В той же час, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем.
Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження щодо самовільно встановлених МАФ (металевих гаражів) на АДРЕСА_2 від 01.10.2021 №21 11.08.2021 засвідчено факт встановлення МАФ (металевих гаражів) за вищевказаною адресою. Працівниками відділу архітектури та містобудування було підготовлено лист-повідомлення користувачам гаражів від 17.08.2021 про надання дозвільних документів на їх встановлення. Повідомлення були прикріплені на гаражі. Станом на 01.10.2021 жоден з користувачів металевих гаражів дозвільних документів не надав,/а.с.7/.
Станом на час розгляду справи відповідачкою не подано суду документів, які б підтверджували її право користування чи власності на земельну ділянку, на якій розміщено металевий гараж та продовжує ним користуватись. 
Судом встановлено, що працівниками Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради проведено обстеження встановлення малих архітектурних форм (металевих гаражів) за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами якого складено акт від 01.10.2021 № 21, яким засвідчено факт встановлення МАФ (металевих гаражів) з порушенням законодавства.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 15.10.2021 №348 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд (гаражів) на АДРЕСА_2 » вирішено : відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Дрогобицької міської ради повідомити власників самовільно встановлених тимчасових споруд ( НОМЕР_1 металевих гаражів) на АДРЕСА_2 біля будинку дитячо-юнацької спортивної школи (вул. А.Сахарова,2а) в м. Дрогобичі Львівської області про необхідність демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд (металевих гаражів) за власні кошти в двотижневий строк від публікації даного рішення на сайті Дрогобицької міської ради,/а.с.12/.
Рішенням Дрогобицької міської ради від 07.12.2021 №859 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для колективного гаражного будівництва» вирішено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «Гаражно-будівельному кооперативу «Орхідея» (Г.Баневська), земельну ділянку орієнтовною площею 463 кв.м на АДРЕСА_3 , для колективного гаражного будівництва,/а.с.11/.
Відповідно до службової записки начальника відділу містобудування та архітектури виконавчих органів Дрогобицької міської ради Петранича І. від 02.04.2024 №91 металеві гаражі ОК ГБК «Орхідея» встановлені без дозвільних документів на території житлової зони Ж-1 – зони садибної житлової забудови, дана земельна ділянка буде використовуватись для подальшого влаштування та тимчасових автостоянок з метою обслуговування Дрогобицької ДЮСШ імені І.Боберського та відвідувачів спортивного закладу,/а.с.9/.
02.09.2024 Дрогобицька міська рада звернулась до начальника Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 197-1 та ст.356 КК України, а саме на території біля будинку дитячо-юнацької спортивної школи ім. Івана Дацка, 2а( попередня назва АДРЕСА_2 за відсутності дозвільних документів встановлено 12 тимчасових споруд гаражів на самовільно зайнятій земельній ділянці,/а.с.13-14/.
Однак, у відповіді начальника Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Петрика В. вказано, що в даних матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин,/а.с.10/.
Звертаючись з даним позовом, позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Дрогобицької міської ради, та привести її у первинний стан шляхом демонтажу за власний рахунок самочинно встановленої металевої споруди (гаражу).
Так, стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.
Згідно із статтею 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Частиною першою статті 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Приписи статті 321 ЦК України регламентують: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Приписи статті 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлюють, що самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Отже, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з об`єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно-правовим актом України; з суб`єктивної сторони - такі дії є винними.
Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Металевий гараж не є нерухомістю в розумінні статті 181 ЦК України, не має капітального фундаменту та вважається тимчасовою спорудою.
Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", серед іншого, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі.
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства, суд доходить висновку, що для законного користування металевим гаражем необхідно набути статусу землекористувача земельної ділянки, на якій такий гараж розміщений.
В даній справі встановлено, що спірною є земельна ділянка, розташована у АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 ). Факт розміщення належного ОСОБА_1 металевого збірно-розбірного гаражу на даній земельній ділянці не спростовано відповідачем. Крім того, з матеріалів справи і пояснень сина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 вбачається, що його мати – ОСОБА_1 є членом ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Орхідея», між позивачем та членами якого існує спір щодо перенесення належних гаражів на іншу вулицю.
Як встановлено, відповідач ОСОБА_1 не надала суду документів, які підтверджують її право користування, чи право власності на земельну ділянку, на якій розташований гараж.
Крім того, як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 18.09.2023 у справі № 442/8316/21 за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є членами гаражного кооперативу «Орхідея» і гаражі яких розташовані поруч з гаражем відповідача ОСОБА_6 , до Дрогобицької міської ради та виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, колегією судді встановлено, що позивачами не надано доказів виділення їм земельної ділянки у користування чи у власність під облаштування збірно-розбірного гаражу як об`єкта нерухомості саме на АДРЕСА_2 , не надано доказів виготовлення проектно-технічної документації з цього приводу та рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проектно-технічної документації.
Таких доказів не надала суду у цій справі і відповідач ОСОБА_1 , яка і на даний час продовжує користуватися металевим гаражем без належного документального оформлення права на користування земельною ділянкою (оренди).
Отже, відповідач використовує земельну ділянку без будь-яких правових підстав, не надала суду жодних доказів на спростування доводів Дрогобицької міської ради. 
Щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди-металевого гаража, що знаходиться на цій земельній ділянці за власний рахунок, необхідно зазначити наступне.
Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, (пункт «б» частини першої статті 81 ЗК України).
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю, (частина перша статті 83 ЗК України). У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності ( пункт «а» частини другої статті 83 ЗК України).
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів (частини друга та третя статті 152 ЗК України).
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України).
Отже, відповідно до вимог частини першої статті 317 ЦК України, частини першої статті 78 ЗК України Дрогобицькій міській раді, як власнику земель комунальної власності належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а саме земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 ).
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не набула у передбачений законом спосіб права власності, чи права на користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 ), на якій розміщений належний їй металевий збірно-розбірний гараж, переміщення якого можливе без знецінення та зміни призначення, тобто, який в силу вимог частини четвертої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є нерухомим майном. Крім цього, відповідач ОСОБА_1 є членом гаражно-будівельного кооперативу «Орхідея», якому рішенням Дрогобицької міської ради від 07.12.2021 року № 859 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для колективного гаражного будівництва» вирішено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 463 кв.м на АДРЕСА_3 , для колективного гаражного будівництва.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову і зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Дрогобицької міської ради, та привести її у первинний стан шляхом демонтажу за власний рахунок самочинно встановленої металевої споруди (гаражу).
Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн. підтверджено відповідною платіжною інструкцією №71 від 29.01.2026,/а.с.21/.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 89, 95, 141, 209-211, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити.
Зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва – АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Дрогобицької міської ради, та привести її у первинний стан шляхом демонтажу за власний рахунок самочинно встановленої металевої споруди (гаражу).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дрогобицької міської ради Львівської області 2662,40 гривень понесених судових витрат.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Дата складення рішення –12 травня 2026 року.
Позивач: Дрогобицька міська рада Львівської області, ЄДРПОУ 04055972, адреса місцезнаходження – пл. Ринок, 1 м. Дрогобич Львівської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_5 .

Суддя Курус Р.І.