707/1137/26 
2/707/1117/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Максименко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне.
25 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 86990884,відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 6 800,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений договір факторингу № 01092025/1, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, сума боргу  ОСОБА_1 перед новим кредитором становить 24 140,00 грн, із якого:
заборгованість за тілом кредиту 6 800,00 грн;
заборгованість за відсотками 17 340,00 грн. 
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Позика».
1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2026 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін. 
1.3. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2026 року клопотання представника позивача – Звіздецької Д.І. про витребування доказів задоволено, поновлено строк для подання такого клопотання та витребувано від АТ «Універсал Банк» відомості щодо нарахування.
1.4. 19 травня 2026 від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані відомості. 
1.5. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими.
Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутністю представника ТОВ «ФК «Позика».
Відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації.
1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
1.7. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «ФК «Позика», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 25 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 86990884 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до п. 3.1. договору, Товариство надає кредит клієнту у розмірі 6800 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього договору, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти у строки та на умовах даного договору.
Згідно з п. 3.2. договору за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою клієнта. При цьому, клієнт може скористуватись пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього договору: пільговий період 30 календарних днів з 25.11.2021 по 25.12.2021, процента ставка 2,5%, назва ставки пільгова процентна ставка (знижка); стандартний період 60 календарних днів з 26.12.2021 по 23.02.2022, стандартна процента ставка 3%.
Пунктом 2.10. договору визначено, що стандартна процентна ставка, визначена у п.3.2.2. п.3.2. цього договору застосовується в стандартний період, який настає з наступного дня після закінчення строку пільгового періоду. В такому випадку встановлюється стандартна процентна ставка в розмірі 3% за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня стандартного періоду.
Згідно з п. 4.1. договору, видача (надання) Товариством кредиту клієнту за цим договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені клієнтом у особистому кабінеті, та, яка визначена клієнтом у якості основної платіжної картки.
У довідці про ідентифікацію клієнта, виданою 01.09.2025 директором ТОВ «ФК «Ірбіс» вказано, що унікальний ідентифікатор (код підпису) відповідача 985982, номер, на який було відправлено персональний ідентифікатор 0933600677, номер карти/маска карти НОМЕР_1 .
Відповідно до листа ТОВ «ФК «Ірбіс» №3152_251024113618 від 24.10.2025 між ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» та ТОВ «ФК «Ірбіс» було укладено договір про переказ коштів ФК-П-21/04-21 від 2021-04-06. Відповідно до зазначеного договору 25.11.2021 було перераховано 6 800,00 грн, на картку НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 121535904, призначення платежу: «зарахування 6 800,00 грн на карту НОМЕР_1 ».
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23.02.2022 заборгованість ОСОБА_1 становить 24 140,00 грн, із якої: за тілом кредиту 6 800,00 грн; за відсотками 17 340,00 грн.
Витребуваним від АТ «Універсал Банк» повідомленням, підтверджено факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Витребуваною від АТ «Універсал Банк» випискою про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 25.11.2021 (дата видачі кредиту) по 30.11.2021 відслідковано нарахування кредитних коштів.
2.2. 01.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» уклали договір факторингу № 01092025/01.
Пунктом 2.1. розділу 1 договору, клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені в реєстрі права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення.
Згідно з п. 4.1. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1.
Відповідно до витягу із додатку №1 до договору факторингу №01092025/01 від 01.09.2025, ТОВ «ФК «Позика» отримало право вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 24 140,00 грн, з якої: 6 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 17 340,00 грн заборгованість за відсотками. Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025.

3. Релевантні джерела права

3.1. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц вказано, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).
4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено факт видачі кредиту та наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем щодо спірного договору.
Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за кредитним договором № 86990884 в сумі 24 140,00 грн. 
Отже, позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором № 86990884 від 25.11.2021 є обґрунтованими.
4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 24 140,00 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2026 про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 662,40 грн.
5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
02.01.2026 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , укладено договір про надання правової допомоги №39493634/03. Відповідно до умов договору клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу (п. 1.1. договору).
Обов`язки виконавця визначені у п. 2.1. договору.
Згідно з актом надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 сторони узгодили склад, обсяг та види виконаних робіт.
Згідно з вищевказаним актом, виконавець надав, а клієнт прийняв правову допомогу загальною вартістю 5 500 грн, зокрема письмова консультація 500,00 грн, правовий аналіз спірних правовідносин 1 500,00 грн, складання позовної заяви 3 000 грн, формування додатків до позовної заяви 500,00 грн.
На думку суду, представник позивача довів, що позивач уклав з адвокатом договір про надання правничої допомоги, узгодив з адвокатом певний обсяг робіт, підписав акт приймання-передачі послуг.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат перш за все суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
У даному випадку зі змісту договору, акту або детального опису робіт неможливо встановити чи пов`язані понесені позивачем витрати на правничу допомогу саме зі справою № 707/1137/26 за позовом до ОСОБА_1 . Зокрема, у жодному із перелічених документів немає посилання на те, в рамках якої справи надаються правничі послуги (немає посилань на номер справи, або на ім`я та прізвище відповідача, або на номер та дату спірного кредитного договору, або хоча б на суму кредиту).
Факт укладення між позивачем та ФОП ОСОБА_2 додаткової угоди № 86990884 до договору про надання правової допомоги №39493634/03 не спростовує вищевказаних висновків суду.
Дійсно, у додатковій угоді сторони внесли зміни до основного договору та передбачили, що до обсягу послуг за договором входить представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 . Однак, ані у акті надання послуг, ані у детальному описі виконаних адвокатом робіт не вказано, що ці акт та опис стосуються саме справи за позовом до ОСОБА_1 . На правильність вказаних висновків суду вказує також і те, що у акті та детальному опису навіть не вказано номер додаткової угоди, яких стосуються цей акт та опис.
Враховуючи вищевказані обставини суд вважає, що представник позивача не довів пов`язаності витрат на правничу допомогу саме з цією справою, а тому слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором № 86990884 від 25.11.2021 у загальному розмірі 24 140,00 грн (двадцять чотири тисячі сто сорок гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» судовий збір у сумі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
У стягненні витрат на правничу допомогу, відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», код ЄДРПОУ 39493634, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:   Н.  С.  Волкова