Справа № 216/7434/25
провадження №2/216/1033/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Стартановича Д.В.,
за участю секретаря – Клименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності -
ВСТАНОВИВ:
На адресу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Poгy, надійшла позовна ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності.
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.02.2023 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради. 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.1972.
Звернувшись до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є. М. із заявою про прийняття спадщини, позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі існують розбіжності в юридичній адресі нерухомості:
в договорі купівлі-продажу адреса зазначена як АДРЕСА_2 , 
у відомостях про технічний стан нерухомого майна та технічного паспорта, виданих 27.12.2023 ФОП ОСОБА_5 , житловий будинок значиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, у довідці КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» за №203931 від 01.08.2023 є примітка: згідно із рішенням Центрально-Міської районної ради №50 від 24.01.1986 був узаконений житловий будинок АДРЕСА_3 з подвір`ям загального користування та видано Свідоцтво про право власності від 04.04.1986 як на ціле домоволодіння, що складається з трьох житлових будинків та надвірних побудов. 
Таким чином, з метою усунення наявних протиріч, виникла необхідність у судовому порядку вирішити питання про встановлення права власності на спадкове майно та виділення в натурі житлового домоволодіння.
Ухвалою суду від 17.09.2025 року було відкрито провадження к справі.
Ухвалою суду від 19.02.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивачами надано до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, зокрема, поштові конверти з відміткою про повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно з усталеною практикою Верховного Суду вважається належним повідомленням.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення cпopy по суті. 
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно i повно з’ ясувавши фактичні обставини, на яких гарантуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для огляду справи i вирішення спору по суті застосування до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.02.2023 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (а.с. 10). 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.1972 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №2-4184 та земельної ділянки, що знаходиться за вищевказаною адресою, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого Виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 30.06.1998.
Звернувшись до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є. М. із заявою про прийняття спадщини, позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі існують розбіжності в юридичній адресі нерухомості:
в договорі купівлі-продажу адреса зазначена як АДРЕСА_2 , 
у відомостях про технічний стан нерухомого майна та технічного паспорта, виданих 27.12.2023 ФОП ОСОБА_5 , житловий будинок значиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.33-34).
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Так, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.1972 придбала 1/3 частину домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 . На той момент домоволодіння складалося з двох жилих будинків – будинку «А-1» - жилою площею 47,82 м2 та будинку «Б-1» - жилою площею 34,6 м.2. В користування ОСОБА_4 перейшов будинок «Б-1», який складався із тамбуру – 7,9 м2, кімнати – 9,3 м2, кухні – 9,10 м2, кімнати – 16,10 м2, кімнати – 9,2 м2 та підвалу «пд». Тоді ж право власності на зазначений об`єкт нерухомості було зареєстровано в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на праві спільної часткової власності (а.с.11-12). 
28.10.1975 року провулок ІІ-й Лермонтова було перейменовано на вулицю Волейбольна, на підставі Рішення виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих від 28.10.1975 №350 «Про впорядкування назв площ, вулиць та провулків у місті». 
В подальшому, на території вказаного домоволодіння було побудовано ще один будинок, який Рішенням Центрально-Міської районної ради №50 від 24.01.1986 був узаконений як будинок АДРЕСА_3 з подвір`ям загального користування та видано Свідоцтво про право власності від 04.04.1986 як на ціле домоволодіння, що складається з трьох житлових будинків та надвірних побудов. 
Пізніше на території цього ж домоволодіння був побудований четвертий будинок, іменований під літ. «Ц-2».
Відповідно, у зв`язку з чим, частка ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності змінилася. 
На підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №157 від 15.04.1998, ОСОБА_4 приватизувала земельну ділянку площею 0,0474 га, що знаходиться під будівлею свого домоволодіння, яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31). 
Після смерті ОСОБА_4 , за заявою спадкоємців було проведено інвентаризацію нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно архівної справи) та розроблено технічну документацію на домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно перераховано ідеальні частки. Так, відповідно до Акту ідеальних часток, в результаті обстеження вказаного домоволодіння, виявлено чотири житлових будинка (а.с.35), а саме:
житловий будинок «Б-1» загальною площею 52,9 кв. м, який належав ОСОБА_4 ;
житловий будинок «А-1» загальною площею 89,9 кв. м,
житловий будинок «В-1» загальною площею 37,3 кв. м,
житловий будинок «Ц-2» загальною площею 459,8 кв. м., які належали ОСОБА_6 .
Загальна площа усіх житлових будинків складає: 639,9 кв.м.
Так, з урахуванням зазначеного перераховано ідеальні частки:
частка ОСОБА_4 складає: 52,9/639,9 = 8/100,
частка ОСОБА_6 складає: 587,0/639,9 = 92/100.
Таким чином, оскільки позивачі успадковують в рівних частках кожен частку майна ОСОБА_4 , що складається з 8/100, частка кожного буде становити по 4/100, або якщо спростити по 1/25.
Крім того, з урахуванням зазначеного є можливість у виділі в натурі житлового домоволодіння, яке складається із житлового будинку Б-1 загальною площею 52,9 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0474 га, на якій розташований вказаний будинок по АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 54, 77-81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, під час державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті поділу, виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, подається, в тому числі, договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.
Таким чином, частка нерухомості померлої ОСОБА_4 , яка складається із житлового будинку Б-1 та земельної ділянки площею 0,0474 га, є відокремленою, має окремі входи та розмежене користування будівлею, має свій вихід до вулиці.
Комунальні послуги нараховуються та сплачуються позивачами за адресою: АДРЕСА_1 .
Виходячи із зазначеного, вважаємо, що, об`єкт нерухомого майна – житлове домоволодіння, що складається із житлового будинку Б-1 та земельної ділянки площею 0,0474 га, на якій розташований вказаний будинок по АДРЕСА_1 , може бути виділено в окрему цілу частку.
Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед, частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому, частка яка залишається у іншого власника (власників), має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Тобто, з певної точки зору при будь-якому виділ частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта.
Фактично зазначене житлове домоволодіння є окремим об`єктом нерухомості, тому його виділ із спільного нерухомого майна є технічно та реально можливим.  
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ч. 1-2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Згідно з роз`ясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/25 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на частку житлового будинку літ. «Б-1», загальною площею 52,9 м2, житловою – 25,6 м2, гаражу літ «К», сараю літ. «Г», погребу літ. «Ч», вбиральні-літнього душу літ «Ф», водоколонки ІІ, замощення ІV, огорожі №6, №8 та на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/25 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: частку житлового будинку літ. «Б-1», загальною площею 52,9 м2, житловою – 25,6 м2, гаражу літ «К», сараю літ. «Г», погребу літ. «Ч», вбиральні-літнього душу літ «Ф», водоколонки ІІ, замощення ІV, огорожі №6, №8 та на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виділити в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою в приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільну власність 8/100 частину домоволодіння, а саме: житлового будинку літ. «Б-1», загальною площею 52,9 м2, житловою – 25,6 м2, гаражу літ «К», сараю літ. «Г», погребу літ. «Ч», вбиральні-літнього душу літ «Ф», водоколонки ІІ, замощення ІV, огорожі №6, №8 та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_2 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 , тел.: НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_3 , місце проживання: 
АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_5 
Третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, ід. код 04052560, адреса: 50000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Свято-миколаївська, будинок, 27.

Суддя Д.В. Стартанович