Справа №613/2600/25 Провадження № 2/613/416/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2600/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  (далі по тексту – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить : 1) стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи : 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № Р07.21844.005346988 від 06 червня 2019 р. у розмірі 65768,53 грн, з яких: 24982,28 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12333 16 грн – сума заборгованості за відсотками; 28453,09 грн – заборгованість за комісіями; 2) стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06.06.2019 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р07.21844.005346988. 
17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р07.21844.005346988 в сумі 65768,53 грн, з яких: 24982,28 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12333 16 грн – сума заборгованості за відсотками; 28453,09 грн – заборгованість за комісіями. Всі нарахування були проведені ТОВ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги, позивачем жодних нарахувань не здійснювалось, умови договору в односторонньому порядку не змінювались. З моменту отримання права вимоги до відповідача (17.11.2023) позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
Відповідач не виконав умов кредитного договору та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим склалася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. 
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12.01.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 06.06.2019 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування № Р07.21844.005346988, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 24998,00 грн на строк 48 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 06.06.2023.
Згідно з п.1.7 договору Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у сумі 24998,00 грн на рахунок № НОМЕР_3 Позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3991,28 грн згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати – переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_4 через транзитний рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк».
Відповідно до п.2 договору нанесенням власноручного підпису під цим договором Страхувальник (Застрахована особа) акцептує оферту № ІГБК1 від 14.03.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» та укладає Договір добровільного страхування життя № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019 для клієнтів ТОВ «Ідея Банк», який є договором приєднання, та складається з наступних невід`ємних частин : Частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначені у п.2.1 цього договору (страховий випадок – смерть, страхова сума – 100 грн, страховий випадок – смерть в результаті нещасного випадку, страхова сума – 21006,72 грн, страховий тариф одноразовий - 19,00%, страховий внесок, одноразовий – 3991,28 грн, дата початку дії ДСЖ – 06.06.2019, дата закінчення дії ДСЖ – 06.06.2020, вигодонабувач – ТОВ «Ідея Банк»), та Частини 2 «Загальні умови» ДСЖ затвердженої Страховиком форми (оферта). 
Відповідно до п.3 договору нанесенням власноручного підпису під цим договором Позичальник, зокрема, доручає Банку вважати наведений у цьому Договорі свій власноручний підпис зразком, обов`язковим при здійсненні операцій за усіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним у Банку; просить відкрити поточний рахунок у Банку № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_5 ), у валюті гривня на своє ім`я ОСОБА_1 . 
Сторони дійшли згоди, що в Додатку № 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено : детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. 
Договір набуває чинності : в частині споживчого кредиту – з моменту списання коштів з позичкового рахунку для виконання п.1.7. 
Суд зауважує, що до матеріалів справи позивачем долучено дві копії договорів, різних за змістом, з однаковим номером та датою - № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019, в яких позичальником зазначений ОСОБА_1 , один з яких не містить підпису ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, копія договору № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019, не підписаного відповідачем, не береться судом до уваги в якості належного та допустимого доказу наявності кредитних відносин між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . 
Примірник іншого договору підписано позичальником ОСОБА_1 власноручним підписом, а відтак, копію вказаного примірника судом взято до уваги в якості доказу отримання відповідачем кредиту на умовах, наведених вище. 
Крім того, позичальником підписано і паспорт споживчого кредиту (Додаток № 1 до договору кредиту та страхування № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019), в якому зазначено тип кредиту - споживчий кредит; сума кредиту – 24998,00 грн; строк кредитування – 48 місяців; процентна ставка – 15% річних; тип процентної ставки – змінювана; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору – відкриття пакету послуг – 100 грн, плата за обслуговування кредитної заборгованості – 2,80% щомісячно від початкової суми кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 67376,54 грн; реальна річна процентна ставка – 103.67393495%; а також наведений графік платежів, згідно з яким позичальник зобов`язаний сплатити 20.07.2019 (дата першого платежу) суму в розмірі 1419,07 грн, в період з 20.08.2019 по 20.05.2023 позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно суму в розмірі 1398,68 грн, і 06.06.2023 (дата останнього платежу) зобов`язаний сплатити 1618,19 грн, з яких першочергового сплачуються відсотки та «інші послуги банку». 
У т.ч. підлягає сплаті на погашення суми кредиту – 24998,00 грн, проценти за користування кредитом – 10059,14 грн, інші послуги банку – 32319,40 грн, всього 67376,54 грн.
Крім того, ОСОБА_1 06.06.2019 отримано повідомлення про зміну реквізитів рахунку, відповідно до якого діючий рахунок за договором РКО № С-001-059419-19-980 від 06.06.2019 № 26202001745586 змінено на рахунок НОМЕР_5 , а рахунок за кредитним договором № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019 № 29095000745586 - на рахунок НОМЕР_6 . 
Відповідно до ордеру-розпорядження № 1 від 06.06.2019 про видачу кредиту АТ «Ідея Банк» на підставі договору № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019 перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_7 суму в розмірі 21006,72 грн, та відповідно до ордеру-розпорядження № 2 від 06.06.2019 про сплату страхового платежу перерахувало з рахунку № НОМЕР_7 суму в розмірі 3991,28 грн на рахунок № НОМЕР_8 . 
Вказаний ордер-розпорядження містить підпис виконавця і печатку АТ «Ідея Банк». 
Відповідно до виписки від 17.11.2023 за період з 06.06.2019 по 17.11.2023 по рахунку № НОМЕР_7 IBAN НОМЕР_6 ( ОСОБА_1 , кредит № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019) вбачається, що 06.06.2019 ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 24998,00 грн, з яких 21006,72 грн – видача кредиту згідно з договором № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019, 3991,28 грн – сплата страхового платежу. 
21.12.2019 відбулося стягнення коштів з рахунку № НОМЕР_3 (поточного рахунку ОСОБА_1 ) на погашення простроченої кредитної заборгованості в сумі 15,72 грн. 
Згідно з довідкою-розрахунком АТ «Ідея Банк» станом на 17.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Р.07.21844.005346988 від 06.06.2019 складає 65678,53 грн, у т.ч. за основним боргом – 24982,28 грн, за нарахованими і несплаченими відсотками – 12333,16 грн, за нарахованими і несплаченими комісіями – 28453,09 грн. 
17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 65768,53 грн, з яких: 24982,28 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12333,16 грн. - сума заборгованості за відсотками, 28453,09 грн - заборгованість за комісіями. 
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. 
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно зі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір кредиту та страхування у письмовій формі, відповідно до яких відповідач отримав кредитні кошти в сумі 24998,00 грн (з яких 21006,72 грн перераховано на рахунок відповідача, а 3991,28 грн – на обумовлений у договорі рахунок як сплату страхового платежу). 
Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитними коштами у повному обсязі матеріали справи не містять. 
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконов, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту), нараховані проценти та комісії за користування кредитом у повному розмірі не повернув, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. 
Суд зауважує, що відповідно довимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд зауважує, що відповідач не скористався правом подати відзив на позов, заперечень щодо розміру та порядку нарахування заборгованості не висловив, власного розрахунку заборгованості або доказів її погашення у повному обсязі не надав. 
З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 24982,28 грн (24998,00 грн – 15,72 грн), а також процентів за користування кредитом у розмірі 12333,16 грн підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією по договору № Р07.21844.005346988 в сумі 28453,09 грн суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. 
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. 
На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). 
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. 
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). 
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом – це, серед іншого, витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. 
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). 
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 (провадження № 61-18751св21) вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів існування, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пунктів 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісійну плату за обслуговування кредиту, розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Згідно з п.1.5 договору № Р07.21844.005346988 від 06.06.2019 під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБФО), за надання яких встановлена плата. Відповідно до п.5 Додатку № 1 як «інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. 
Відповідно до паспорту споживчого кредиту (Додаток № 1 до договору) палата за обслуговування кредитної заборгованості, яка зазначена також як «інші послуги банку» у розділі «платежі за додаткові та супутні послуги», становить 2,80% щомісячно від початкової суми кредиту. 
При цьому, у вказаному кредитному договорі, як і у паспорті споживчого кредиту, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. 
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх банком зі споживачем при укладенні договору, то положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. 
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 8 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі №755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). 
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) викладено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 28453,09 грн. 
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 37315,44 грн. 
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. 
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК Українивизначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 56,74%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1718,09 грн (3028,00 грн* 56,74/100).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи : 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № Р07.21844.005346988 від 06 червня 2019 р. у розмірі 37315,44 грн (тридцять сім тисяч триста п`ятнадцять грн. 44 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1718,09 грн (одну тисячу сімсот вісімнадцять грн. 09 коп.). 
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.С. Сеник