Справа №751/628/26
Провадження №2/751/1159/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Островської А.С., 

учасники справи:
позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року в розмірі 18 400 гривень та понесених судових витрат.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», та ОСОБА_1 17 вересня 2021 року укладено кредитний договір № 0798-7496, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 гривень, строком кредитування 70 днів, термін повернення кредиту 25 листопада 2021 року, розмір процентів за користування кредитом складає 1,20% за кожен день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 
26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року боржником за яким є ОСОБА_1 .
Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 16 січня 2026 року утворилась заборгованість у розмірі 18 400 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 000 гривень, за відсотками – 8 400 гривень.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 21 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
03 лютого 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог, не визнає їх у повному обсязі та вважає їх безпідставними і необґрунтованими (а.с. 78). Зазначає, що на даний час він проходить службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Перебіг позовної давності на час перебування у складі Збройних Сил України зупиняється. Посилається на Закон України «Про споживче кредитування» щодо врегулювання простроченої заборгованості на період воєнного стану. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0798-7496, підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А373 (а.с. 12-18).
Відповідно до п. 1.2. Договору кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти в кредит у сумі 10 000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Пунктом 1.4 Договору передбачено, що строк кредиту складає 70 календарних днів (10 тижнів). Кредит має бути повернений згідно графіку платежів (додаток 1 до Кредитного договору) до 25 листопада 2021 року. Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 5 однакових за розміром платежів (один платіж раз на два тижні).
Згідно з п. 1.6 Договору протягом строку кредиту, встановленого п. 1.4 Договору, розмір процентів за користування кредитом складає 1,20% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного Договором строку, на який надається кредит. 
Невід`ємною частиною цього Договору є правила надання споживчих кредитів. Укладаючи цей кредитний договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись усіх положень кредитного договору та правил, які розміщені на сайті кредитодавця https://navse.ua. (а.с. 18 на звороті-26).
Крім того, підписанням паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 26 на звороті-28).
Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 за допомогою платіжної системи LIQPAY видані кредитні кошти на суму 10 000 гривень, платіж № 1765939783, маска карти 535557*70 (а.с. 30).
Згідно з інформацією, наданою АТ «СЕНС БАНК» на запит суду, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 є клієнтом банку, на його ім`я відкрито платіжну картку № НОМЕР_3 , зарахування коштів на суму 10 000 гривень підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта за 17 вересня 2021 року (а.с. 89, 90).
26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2
(а.с. 32-35).
Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0798-7496 (а.с. 41-42).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», станом на
26 грудня 2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 18 400 гривень, з яких основний борг – 10 000 гривень, залишок відсотків – 8 400 гривень (а.с. 43-56).
Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 має не погашену заборгованість перед ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за період 17 вересня 2021 року по 19 листопада 2025 року на загальну суму 18 400 гривень (а.с. 31).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з положеннями частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Отже, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним договором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Частиною другою ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем не було подано до суду жодних доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 листопада 2018 року в справі № 753/7883/15, спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року 
№ 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів – витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26 січня 2026 року та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 січня 2025 року № 1 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, прибув з військової частини НОМЕР_4 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з
01 січня 2025 року (а.с. 83,84).
Враховуючи, що проценти нараховані первісним кредитором за період з 17 вересня 2021 року по 25 листопада 2021 року (70 днів), тобто в межах строку дії договору, та до введення в Україні воєнного стану і військової служби ОСОБА_1 , суд вважає, що відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати процентів.
Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне.
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. 
Згідно п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 встановлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 року, який був відмінений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.
Згідно п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року 
№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав законної сили 04 вересня
2025 року, вирішено пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключити.
За умовами кредитного договору № 0798-7496 від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути кредитні кошти до 25 листопада 2021 року. Позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набув права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року.
Враховуючи викладене, трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено.
Суд дійшов до висновку, що оскільки ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень. 
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року укладений між ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР», додаткову угоду № 4 від 14 серпня 2024 року, відповідно до якої відбулася зміна найменування Виконавця з Адвокатське об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР», на АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ЛЕКС ВЕРІТАС», додаткові угоди № 17 від 03 квітня 2025 року, № 19 від 16 квітня 2025 року до вищевказаного договору, звіт про виконану роботу відповідно до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 15 січня 2026 року на суму 6 000 гривень (а.с. 58-63).
Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за договором від 17 вересня 2021 року № 0798-7496 у розмірі 18 400 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298)

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя  Р.М. Топіха