ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/401/26
3/609/128/2026
06 травня 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД №2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючої,
за ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №782741 від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 , 26 березня 2026 року о 09 год 00 хв за адресою площа Ринкова м. Шумськ здійснювала продаж з рук подрібненого листя тютюну (махорки) без марок акцизного збору за ціною 150 (сто п`ятдесят) грн. за один кілограм, чим порушила вимоги п. 10 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». 
ПОГ СВГ Кременецького РВП капітаном поліції Шмигелем Володимиром В`ячеславовичем протиправні дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 КУпАП.
Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується особистим підписом адресата в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності не клопотала.
Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як вбачається з положень ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Диспозицією ч. 3 статті 156 КУпАП встановлена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Об`єктом правопорушення в даному випадку є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Крім того, диспозиція норми ч. 3 ст.156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних актів, які передбачають конкретні правила торгівлі тютюновими виробами, в даному випадку, визначених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог п.10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Разом з тим суддя вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» втратив чинність з 1 січня 2025 року на підставі Закону №3817-ІХ від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який в свою чергу не містить статті 15-3, як і її пункту 10 частини 1.
Таким чином, в протоколі, який є предметом дослідження судді, в розділі склад адміністративного правопорушення зазначено порушення ОСОБА_1 нормативного акту, який втратив чинність.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.
Розглядаючи дану справу, суддя враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 782741 від 26.03.2026, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, долучено: письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26.03.2026; фотознімки; рапорт ПОГ Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області капітана поліції Шмигеля В.В. від 26.03.2026; електронний рапорт від 26.03.2026; квитанцію про отримання на зберігання речових доказів від 26.03.2026.
Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки не містять доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.
Так, долучені до матеріалів справи фотознімки, на переконання суду, не є належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки жодних даних, на основі яких суд міг би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, такі не містять.
Щодо рапортів працівників поліції, як доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у них викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.
Також суд зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_2 не є належним доказом правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній у судовому засіданні не допитувався та не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду у справі № 560/751/17 від 27 червня 2019року). 
Крім того, слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошовими коштами. Однак у матеріалах справи відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а саме грошових коштів отриманих нібито від реалізації тютюнового виробу, які повинні бути конфісковані у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначене виключає об`єктивну сторону даних адміністративних правопорушень та унеможливлює їх склад.
Наявна у матеріалах справи копія квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення від 26.03.2026, згідно з якою було вилучено подрібнений тютюн (махорку), не підтверджує обставин викладених у протоколі.
За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.
В свою чергу сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути доведені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
З урахуванням наявних розбіжностей у протоколі про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , а відтак і наявність у її діях складу цього правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції є неякісна та небезпечна продукція.
У відповідності до статті 5 вказаного Закону неякісна та небезпечна продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу.
За наведених обставин, вилучений згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення адміністративної справи №ВАД 782742, 26 березня 2026 року поліцейським ОСОБА_3 пакет жовтого кольору із вмістом 3,750 кг (три кілограми сімсот п`ятдесят грам) подрібненого тютюну (махорки) (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною 216, порядковий номер 71, підлягає знищенню.
Керуючись ст.ст. 280, 283,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП відносно  ОСОБА_1  - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення адміністративної справи №ВАД 782742, 26 березня 2026 року поліцейським ОСОБА_3 пакет жовтого кольору із вмістом 3,750 кг (три кілограми сімсот п`ятдесят грам) подрібненого тютюну (махорки) (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною 216, порядковий номер 71 – знищити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Оксана КАТЕРНЯК