ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 квітня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 386/1939/25
провадження № 22-ц/4809/495/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя – Дьомич Л. М. (суддя - доповідач), судді – Дуковський О. Л., Письменний О. А.,
за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року та ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року (суддя Гарбуз О. С.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог
17 жовтня 2025 Воронюк Катерина Юріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим рішенням.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За рішенням Кіровського районного суду від 06 грудня 2023 року у справі №404/5342/23 щодо дитини ОСОБА_3 позбавлені батьківських прав батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 , а також стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного з батьків. 
ОСОБА_2 є опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 за рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 26.02.2024, так як згідно ухвали суду від 21 жовтня 2024 року в справі №404/5342/23 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивачка вказує, що вона піклувалась про дитину, пересилала кошти, посилки для сина та бабусі, з якою проживає син, тобто здійснювала по можливості утримання дитини. 
На теперішній час вона не взмозі сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, так як з червня 2025р отримує допомогу по безробіттю та не має інших джерел доходу. Роботу втратила, а через погіршення здоров`я, перебуває на постійному лікуванні та знаходиться на обліку в місцевому оздоровчому центрі. 
Чоловік позивачки ОСОБА_5 отримав хімічні опіки очей, його зір значно погіршився, має інвалідність, потребує постійної реабілітації. ОСОБА_5 безробітній та єдиним його доходом є виплата допомоги по безробіттю дружини ОСОБА_6 . 
Рішення на примусове виконання по аліментам передали до державного виконавця на території Польщі, з доходу позивачки знімають 25% за весь період, хоча така практика відсутня у законодавстві Польщі. Так як виконавець нараховує борг за весь період, то відсоток стягнення щомісячного становить 60 % від доходу позивачки. З розрахунку з біржі праці з позивачки у серпні 2025 року відраховано 60%, після відрахування 940 злотих залишилось 627 злотих на місяць, у вересні після відрахування 745 злотих, позивачці для проживання з чоловіком залишилось 496 злотих на двох людей. 
Таким чином, після відрахувань аліментів залишаються кошти менше ніж прожитковий мінімум для працездатної людини (1010 злотих) у Польщі у 2025 році. 
На утримані ОСОБА_1 перебуває непрацюючий чоловік, коштів не вистачає, за викладених обставин та через погіршення фінансового стану позивачки, наявні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів за рішенням Кіровського районного суду в м. Кіровограді від 06 грудня 2023 року на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів на 1/8 частину із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відзив на позовну заяву
Представник відповідача ОСОБА_7 подала до суду відзив на позов, заперечуючи вказала, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що її стан здоров`я суттєво погіршився в порівняння з часом стягнення аліментів, що вона несе будь-які витрати на своє лікування, так само як і не надано доказів значного погіршення фінансового стану. 
Зміна розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 в сторону зменшення погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини. 
Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Судове рішення 
Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Суд виснував, що розмір аліментів, стягнутих з позивачки на утримання дитини, не є завищеним, становить 1/4 частину від доходу позивачки, тоді як безпідставне зменшення розміру стягнутих аліментів може призвести до погіршення матеріального стану дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного її розвитку. Стороною не доведені підстави застосування положень права про зменшення розміру аліментів.
Ухвала суду
Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року  заяву адвоката Платонової Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
Суд виснував, що понесені відповідачем судові витрати на правничу допомогу адвоката підтверджуються наданими представником відповідача письмовими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 27.10.2025, укладеного між відповідачем та адвокатом Платоновою Мариною Анатоліївною; додатковою угодою №1 від 27.10.2025 до договору про надання правничої допомоги; квитанціями від 27.10.2025 №004212 серії ВЦКП, від 06.11.2025 №004213 серії ВЦКП, від 13.11.2025 №004214 серії ВЦКП, від 14.11.2025 №004216 серії ВЦКП, від 14.11.2025 №004215 серії ВЦКП.
Зазначені письмові докази підтверджують понесення відповідачем судових витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн, з яких: 2 000 грн за надання консультації та вивчення документів; 3000 грн за складання відзиву на позовну заяву; 2000 грн за участь адвоката в судових засіданнях 10.11.2025 та 13.11.2025; 2000 грн за підготовку та ухвалення додаткового рішення; 1000 грн за участь адвоката в судовому засіданні 17.11.2025.
Отже, представником відповідача надані належні докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правову допомогу, які, у зв`язку з відсутністю клопотань про їх зменшення, слід стягнути в повному обсязі з позивача. 
Апеляційна скарга
Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Воронюк К.Ю в апеляційній скарзі, яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , просить про скасування судового рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року, за наслідком чого прийняти судове рішення про задоволення позову та зменшити розмір аліментів з частки доходу (заробітку) до 1/8 частини.
В обґрунтування оскарження вказує про відсутність спроможності сплачувати стягнутий розмір аліментів, отримана соціальна виплата з урахуванням відрахувань, не залишає коштів на власне проживання. Позивачка та її чоловік хворіють, за станом здоров`я не працюють, іншого доходу ніж соціальна виплата, не мають.
Також сторона просить про скасування судової ухвали від 17 листопада 2025 року, якою вирішено про розподіл судових витрат, стягнення у відшкодування правничої допомоги. Звертає увагу про завищений та неспівмірний розмір заявленого у відшкодування витрат на правничу допомогу, з яким погодився місцевий суд.
Відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу, сторона відповідача в інтересах якої діє адвокат Платонова М.А. просить про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги, наполягає на законності та обґрунтованості судового висновку.
Рух справи
Апеляційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року та ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року, подана 09 грудня 2025р.
У цей же день ухвалою суду витребувані матеріали справи з місцевого суду. 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року та ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року та ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 17 березня 2026 року о 12 годині 00 хвилин.
Ухвалою суду від 16 березня 2026р заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 
Забезпечена участь ОСОБА_1 у судових засіданнях у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року та ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.
Згідно довідки від 17 березня 2026 року Кропивницького апеляційного суду, у зв`язку з технічною несправністю у системі ВКЗ слухання справи не відбулось. Розгляд призначено на 02 квітня 2026р.
Позиція сторін
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Позивачка та її представник адвокат Бовгиря О.П., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, підтримали доводи оскарження, наполягали на задоволенні вимоги.
Представник відповідача, адвокат Платонова М.А. в залі суду наполягала на відмові у задоволенні вимог скарги. 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
До частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню. 
Обставини встановлені судом
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2008 року відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с. 7).
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2023 позивачку позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та на користь тих осіб, на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина, стягнуто на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 щомісячно аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14-16).
З копії рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради №220 від 26.02.2024 «Про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною» ОСОБА_2 призначено піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).
Відповідно до копії ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.10.2024 змінено сторону стягувача-особи чи установи, яким буде передано на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 на ОСОБА_2 до відкриття виконавчого провадження у виконавчому листі по справі №404/5342/23 (а.с. 17-18).
Як вбачається з копії перекладеного з польської мови на українську мову скороченого витягу з свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , виданого в Республіці ПОЛЬЩА відділом реєстрації актів цивільного стану у Дембиці, позивач 21.09.2020 року уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу прізвища чоловіка та дружини " ОСОБА_10 " та " ОСОБА_10 " відповідно (а.с. 8).
Згідно копії перекладеної з польської мови на українську мову медичної довідки, виданої 12.09.2025 клінікою НЗОЗ Пащина, кабінет лікаря ОЗ-001,0010, позивачка хворіє та має слідуючий діагноз: ревматоїдне запалення суглобів, порушення метаболізму ліпопротеїдів і інші ліпідемії, мігрень, алергія невизначена, порушення рефракції і акомодації, викривлення перегородки носа, депресивні та тривожні розлади (а.с. 9).
Відповідно до копії перекладеної з польської мови на українську мову медичної довідки, виданої 07.10.2025 клінікою НЗОЗ Пащина, кабінет лікаря ОЗ-001, 0010, ОСОБА_5 хворіє та має слідуючий діагноз: артеріальна гіпертонія, дегенеративні зміни хребта, стан після перелому кісток носа, стан після перелому променевих кісток правого і лівого передпліччя, стан після хімічного опіку правого і лівого ока (а.с. 10).
Як виходить з копії перекладеного з польської мови на українську мову посвідчення особи з інвалідністю №012008730/0902, ОСОБА_11 перебував на повітовій групі з питань рішень про інвалідність у Дембіці, термін дії посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
Згідно копії перекладеної з польської мови на українську мову довідки, виданої 10.10.2025 повітовим управлінням праці ОСОБА_12 , позивачка зареєстрована як безробітна особа з правом на допомогу, у період з 04.06.2025 до 10.10.2025 отримала виплати в загальному розмірі 4672,97 зл. (а.с. 12).
З копії перекладеного з польської мови на українську мову листа судового розпорядника при районному суді у ОСОБА_13 .Турчика у справі №KMP12/25 від 29.09.2025, що ведеться проти боржника ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_14 , роз`яснено, що зарахування оплат, здійснених позивачкою до початку виконавчого провадження на даному етапі провадження буде неможливим, якщо кредитор не визнав оплату. Крім того вказав, що у вересні 2025 року сума аліментів становить 522,31 злотих (1/4 виплаченої допомоги для безробітних) (а.с. 13).
Як виходить з копій листів управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі №4008С-5206-04/2/04/2-21 від 04.09.2025, управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно з автоматизованої системи виконавчих проваджень надходив від ОСОБА_2 виконавчий документ №404/5342/23, виданий 24.01.2024 про стягнення з ОСОБА_15 аліментів на утримання неповнолітнього сина, який було повернуто стягувачу без прийняття до виконання, про що винесено повідомлення (а.с. 20-22).
Відповідно до копії документів щодо застосування Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, виконавчий документ №404/5342/23, виданий 24.01.2024 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, переданий заявником відповідно до конвенції до Міністерства юстиції відділу у справах сім`ї та неповнолітніх відділу міжнародного провадження у справах сімейного характеру м. Варшава Польщі за заявою ОСОБА_16 (а.с. 23-30). 
Норми права застосовані судом
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
До ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Із положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив судам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховав висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 по справі № 459/2181/17 про те, що при розгляді позовів, заявлених із підстав зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мотиви апеляційного суду
Спір виник за наслідком твердження позивачки про необхідність та підставність зменшення розміру стягнутих аліментів з неї, як матері неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я та її чоловіка ОСОБА_9 , неможливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим рішенням від 06 грудня 2023р у розмірі частина заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму, просить зменшити стягнення до 1/8 частки. 
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог ст. 367 ЦПК, дійшла висновку про відповідність судового рішення вимогам права. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням/погіршенням матеріального становища платника аліментів, може бути подана до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивачка посилається на те, що її фізичний, фінансовий стан та її чоловіка значно погіршився у порівнянні з періодом, коли судом вирішувалося про стягнення аліментів. 
Вона проживає з чоловіком у Польщі, отримує державну виплату, за станом здоров`я не взмозі працювати, з її доходу стягується значна сума, залишок коштів не покриває життєві потреби. 
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. 
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
При вирішенні спору місцевий суд виснував, що стороною позивача не доведені підстави застосування положень права про зменшення розміру стягнутих аліментів. 
З медичної довідки про стан здоров`я ОСОБА_17 виходить про перелік хвороб, при цьому порівняти з попереднім станом сторони та виснувати про погіршення стану здоров`я з часу стягнення аліментів, є неможливим, через відсутність відповідних доводів та доказів. Аналогічний документ і стосовно чоловіка позивачки ОСОБА_5 , термін дії посвідчення інвалідності закінчився 31.12.2020р, одружилися сторони до вирішення питання про стягнення аліментів. 
З медичних документів виходить, що позивачка зверталась по медичну допомогу 12.09.2025, їй встановлено діагноз, однак не наведено, що стан здоров`я погіршився у порівняні зі станом здоров`я на момент стягнення аліментів; у наданій довідці не вказується ні період хвороби, ні період лікування, ні причини захворювання; будь-яких інших даних, які підтверджують погіршення стану здоров`я позивачки. 
Твердження сторони про стягнення з неї аліментів у розмірі 60% від її доходу, а залишок коштів не покриває життєві потреби, не заслуговують на увагу, оскільки ці стягнення стосуються заборгованості по аліментам, стягнутих на утримання дитини, розмір таких стягнень пов`язаний із заборгованістю по аліментам, що не свідчить про зміну матеріального стану.
Суд першої інстанції правильно визначив, що розмір аліментів, стягнутих з позивачки на утримання дитини, не є завищеним, становить 1/4 частину від доходу позивачки, а безпідставне зменшення розміру аліментів призведе до погіршення матеріального стану дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя дитини та необхідного розвитку. 
Колегія суддів акцентує увагу, що зменшення розміру стягуваних аліментів можливе лише при доведенні зміни матеріального/сімейного стану чи стану здоров`я платника. А позивачка обрала спосіб показати неналежний фінансовий та фізичний стан на період звернення до суду з даним позовом, при відсутності жодного обґрунтування та порівняння з періодом стягнення аліментів.
Суд першої інстанції правильно визначився зі спірними правовідносинами та обґрунтовано виснував, про відсутність підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів.
За вищевикладеного, обґрунтованих підстав для зміни розміру стягнення аліментів, зокрема, зменшення розміру, стороною не надано, відтак місцевий суд підставно відмовив у задоволенні позову. 
Судові витрати 
Місцевим судом у порядку ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України вирішено про розподіл судових витрат, за наслідком чого, враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 1211,2 грн, покладені на неї. 
Загальний висновок
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу на оскаржуване судове рішення необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.   
Оскаржувана ухвала суду
07.11.2025 від представника відповідача адвоката Платонової М.А. до суду надійшла заява про вирішення питання про стягнення судових витрат з позивачки після ухвалення рішення по суті позовних вимог, оскільки відповідач не мав можливості надати точний та детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, на час прийняття рішення.
Ухвалою суду від 17 листопада 2025р заяву адвоката Платонової Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення.
Тлумачення положень ст. 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення – засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
На порушення наведеного, місцевий суд розглянув заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у формі судової ухвали, яка за вимогами ч.5 ст. 270 ЦПК виноситься лише у разі відмови в прийнятті додаткового рішення. 
Винесення ухвали за заявою про ухвалення додаткового рішення та здійснення розподілу судових витрат, замість додаткового рішення про розподіл судових витрат є порушенням норм процесуального права, оскільки питання розподілу витрат, які не були вирішені в основному рішенні, має оформлюватися саме додатковим рішенням. Ухвала — це процесуальний документ, який вирішує питання процедурні, а не вирішує вимоги по суті. Суд порушив процедуру, прийнявши ухвалу замість додаткового рішення, таким чином не вирішив питання витрат у відповідності до вимог закону.
У порядку п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2025 року скасувати і направити до того ж суду для вирішення по суті заяви про ухвалення додаткового рішення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2025 року залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 04 травня 2026 року.

Головуючий суддя       Л. М. Дьомич

Судді         О. Л. Дуковський

О. А. Письменний