ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/296/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д. 
за участю секретаря судового засідання Повідайчик Т.В., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу 
за позовом: Управління інфраструктури виконавчого комітету Володимирської міської ради, код ЄДРПОУ - 26120629, 44700, Волинська область, Володимирський район, місто Володимир, вул. Франка Івана, буд. 8,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9,
про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:
Зміст позовних вимог. 
Управління інфраструктури виконавчого комітету Володимирської міської ради, код ЄДРПОУ - 26120629, 44700, Волинська область, Володимирський район, місто Володимир, вул. Франка Івана, буд. 8, звернулось до з позовною заявою до Господарського суду Закарпатської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, з позовними вимогами стягнення з відповідача на свою користь 56 149.20 грн попередньої оплати (вартості недопоставленого пального) та 14 211.13 грн пені.
Обґрунтування позовних вимог. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке. 
1) 07.10.2026 між сторонами спору був укладений договір поставки №759/65. Відповідно до умов такого договору, ТОВ "Волинь НП" приймає на себе зобов`язання передати позивачу у власність товар, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування та його кількість згідно специфікації до договору - Бензин А-95, 1200 літрів на загальну вартість 62 388.00 грн з ПДВ. 
На виконання умов договору за видатковою накладною №0004/0002038 від 07.10.2024 відповідачем було надано скретч-картки на пальне, а саме на бензин А-95, об`ємом 1200 л, у кількості 60 карток номіналом 20 літрів, на загальну суму 62 388.00 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін. 
В свою чергу, позивачем за отримані скретч-картки на підставі видаткової накладної 0004/0002038 від 07.10.2024 було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 62 388.00 грн відповідно до платіжної інструкції №243 від 08.10.2024 року. 
2) За твердженням позивача, за наданими відповідачем скретч - картами позивач здійснив заправку бензином А-95 лише у кількості 120 літрів на суму 6238.80 грн згідно актів на списання бензину за листопад - грудень 2024 року, копії яких додаються. Інші скретч-картки у кількості 54 шт. по 20 літрів на суму 56 149.20 грн отоварити на АЗС відповідача не вдається. 
На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 56 149.20 грн попередньої оплати (вартості недопоставленого пального) за вказаним вище договором та 14 211.13 грн пені. 
Правова позиція відповідача у справі. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був своєчасно та в належний спосіб повідомлений про відкриття провадження у справі. Так, ухвала суду від 23.03.2026 була направлена до електронного кабінету відповідача та отримана ним 25.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи. 
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. 
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до “Електронного кабінету” є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про необхідність явки в підготовче судове засідання та подачі відзиву. 
Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства. 
Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя. 
Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України). 
Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення. 
Суд виходить з презумпції правомірності правочину на підставі якого виникли правовідносини та обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті. 
Процесуальні дії суду. 
Ухвалою суду від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 
Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу. 
Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судом. 
Судом встановлено, що дійсно 07.10.2024 між сторонами спору бук укладений договір поставки №759/65, відповідно до п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування товару - Нафта і дистиляти Бензин А-95.
Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою КМУ №1442 від 20.12.1997 року (п. 1.4. договору). 
Загальна сума договору - 62 388.00 грн (п. 3.2. договору). 
Пунктом 4.1. договору передбачені умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перрарахування коштів на вказані в накладній реквізити постачальника. 
Згідно з п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. 
Судом встановлено, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін. 
Специфікацією до договору підтверджується замовлення наступного товару - Бензин А-95 кількістю 1200 літрів загальною вартістю 62 388.00 грн з ПДВ. 
На виконання умов договору за видатковою накладною №0004/0002038 від 07.10.2024 відповідачем було надано скретч-картки на пальне, а саме на бензин А-95, об`ємом 1200 л, у кількості 60 карток номіналом 20 літрів, на загальну суму 62 388.00 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін. 
В свою чергу, позивачем за отримані скретч-картки на підставі видаткової накладної 0004/0002038 від 07.10.2024 було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 62 388.00 грн відповідно до платіжної інструкції №243 від 08.10.2024 року. 
Актами про списання, які містяться в матеріалах справи підтверджується списання бензину за грудень 2024; листопад 2024 року. 
Інвентаризаційним описом матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання від "30" грудня 2024 року підтверджується, що за наданими відповідачем скретч - картами позивач здійснив заправку бензином А-95 лише у кількості 120 літрів на суму 6238.80 грн згідно актів на списання бензину за листопад - грудень 2024 року, копії яких додаються. Інші скретч-картки у кількості 54 шт. по 20 літрів на суму 56 149.20 грн отоварити на АЗС відповідача не вдається. 
Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензіями, копії яких містяться в матеріалах справи, що повернення сплачених коштів у вигляді попередньої оплати. 
Судом також встановлено, що позивачем нарахована відповідачу пеня у розмірі 14 211.13 грн за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 
Мотивувальна частина. 
Правове обґрунтування і оцінка (висновки) суду. 
Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України).
Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до приписів статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. 
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, статтею 693 ЦК України передбачено право покупця вимагати повернення передоплати від продавця за умови прострочення виконання зобов`язання з постачання Товару.
Мотивована оцінка судом аргументів учасників справи. 
Судом встановлено, що дійсно 07.10.2024 між сторонами спору бук укладений договір поставки №759/65, відповідно до п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування товару - Нафта і дистиляти Бензин А-95.
Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою КМУ №1442 від 20.12.1997 року (п. 1.4. договору). 
Загальна сума договору - 62 388.00 грн (п. 3.2. договору). 
Пунктом 4.1. договору передбачені умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перрарахування коштів на вказані в накладній реквізити постачальника. 
Згідно з п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. 
Судом встановлено, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін. 
Специфікацією до договору підтверджується замовлення наступного товару - Бензин А-95 кількістю 1200 літрів загальною вартістю 62 388.00 грн з ПДВ. 
На виконання умов договору за видатковою накладною №0004/0002038 від 07.10.2024 відповідачем було надано скретч-картки на пальне, а саме на бензин А-95, об`ємом 1200 л, у кількості 60 карток номіналом 20 літрів, на загальну суму 62 388.00 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін. 
В свою чергу, позивачем за отримані скретч-картки на підставі видаткової накладної 0004/0002038 від 07.10.2024 було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 62 388.00 грн відповідно до платіжної інструкції №243 від 08.10.2024 року. 
Актами про списання, які містяться в матеріалах справи підтверджується списання бензину за грудень 2024; листопад 2024 року. 
Інвентаризаційним описом матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання від "30" грудня 2024 року підтверджується, що за наданими відповідачем скретч - картами позивач здійснив заправку бензином А-95 лише у кількості 120 літрів на суму 6238.80 грн згідно актів на списання бензину за листопад - грудень 2024 року, копії яких додаються. Інші скретч-картки у кількості 54 шт. по 20 літрів на суму 56 149.20 грн отоварити на АЗС відповідача не вдається. 
Відповідачем у справі не надано суду жодного доказу повної фактичної поставки оплаченого позивачем відповідно до платіжних інструкцій, у зв`язку з чим правомірними та такими, що базуються на приписах ст. 693 ЦК України є вимоги Покупця про повернення суми попередньої оплати за Договором. 
За таких обставин, вказана сума неповернутої відповідачем попередньої оплати за непоставлені за укладеними між сторонами Договорам товари становить 56 149.20 грн, яка відповідачем не спростована, як і не подано ТОВ «Волинь НП» суду доказів поставки палива за Договором в повному обсязі, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.
Судом також встановлено, що позивачем нарахована відповідачу пеня у розмірі 14 211.13 грн за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 
Відповідач свого контррозахунку позовних вимог не надав, заяв по суті справи до суду не подав, відтак суд задовольняє повністю позовні вимоги. 
Висновки суду. 
Таким чином, суд висновує, що відповідачем здійснено порушення прав позивача за вказаним вище договором та не здійснено поставку оплаченої продукції в спосіб та в строки, встановлені даним договором. 
Належними і допустимими доказами, які містяться в справі, підтверджується обставини зазначені позивачем та здійснена ним оплата згідно платіжних інструкцій. Відповідачем не долучено до справи доказів, які б підтверджували факт доставки оплаченого товару. 
Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. 
Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
За приписами ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відтак з урахуванням усіх встановлених обставин та зроблених правових висновків, враховуючи аргументи позивача та подані ним докази, суд вказує, що існують підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі з огляду на норми ст. 693 Цивільного кодексу України. 
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають повному задоволенню судом.
Розподіл судових витрат. 
Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України). 
Відтак, оскільки спір виник через правопорушення Відповідача, на Відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328.00 грн повністю. 
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

у х в а л и в: 

1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Управління інфраструктури виконавчого комітету Володимирської міської ради, код ЄДРПОУ - 26120629, 44700, Волинська область, Володимирський район, місто Володимир, вул. Франка Івана, буд. 8, суму 56 149.20 грн (п`ятдесят шість тисяч сто сорок дев`ять гривень 20 копійок) попередньої оплати (вартості недопоставленого пального) та 14 211.13 грн (чотирнадцять тисяч двісті одинадцять гривень 13 копійок) пені. 
3. Судові витрати покласти на відповідача у справі. 
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Управління інфраструктури виконавчого комітету Володимирської міської ради, код ЄДРПОУ - 26120629, 44700, Волинська область, Володимирський район, місто Володимир, вул. Франка Івана, буд. 8, сплачений судовий збір у розмірі 3328.00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок). 
Накази видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне судове рішення складено та підписано 02.06.2026 року. 

Суддя П. Д. Пригуза