ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
28.05.2026	Справа № 910/3283/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» (04166, м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, буд. 7, офіс 411; ідентифікаційний код: 44028046)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 14; ідентифікаційний код: 38180257)
про стягнення 348763,75 грнБез повідомлення (виклику) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
25.03.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» про стягнення 348763,75 грн, з яких 262929,00 грн основного боргу, 66985,82 грн пені, 6522,32 грн 3% річних та 12326,61 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2026 відкрито провадження у справі №910/3283/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
14.04.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов та просив суд розстрочити виконання рішення суду на три місяці.
15.04.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти розстрочення виконання рішення суду.
17.04.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
07.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» (клієнт) укладено Договір транспортного експедирування №07/01/18, відповідно до умов якого Експедитор зобов`язується за дорученням Клієнта та за його рахунок виконати перевезення вантажу територією України та іноземних держав відповідно до положень цього Договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 умови надання транспортно-експедиторських послуг за цим Договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу регулюються дорученням Клієнта, яке викладається в заявці (надалі - «Заявка»), що погоджується Сторонами. Клієнт направляє Експедитору не пізніше ніж за 5 робочих днів до початку перевезення Заявку. Дані Заявки є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.3 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 у Заявці зазначаються габарити та кількість місць вантажу, найменування та вид вантажу, перелік конкретних транспортно-експедиторських послуг, розмір плати Експедитора, пункт відправлення та призначення вантажу, маршрут переміщення вантажу, термін перевезення та інші погоджені Сторонами умови. Заявка є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 1.4 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 погодження Заявки між Сторонами відбувається попередньо шляхом надсилання один одному затвердженої Сторонами Заявки за допомогою електронної пошти, або при прямій її передачі представникові Сторони, що має юридичну силу оригіналу. По факту здійснення перевезення Сторони надсилають належним чином оформлену та затверджену печаткою Заявку разом із іншими документами, які стосуються кожного окремого перевезення.
Згідно з п. 1.6 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами є: товарно-транспортна накладна (при автомобільних перевезеннях територією України); авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.
Відповідно до п. 4.1 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 за належне виконання цього Договору Експедитор отримує плату.
Вартість плати Експедитора за цим Договором нараховується окремо за виконання кожної Заявки на перевезення (п. 4.2 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025).
У п. 4.3 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 визначено, що розмір плати Експедитора, узгоджуються Сторонами в Заявках до Договору або шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, які мають силу оригіналу.
Згідно з п. 4.6 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 додаткові витрати, пов`язані із будь-якими перевірками вантажу контролюючим державними органами оплачуються Клієнтом по факту надання таких послуг.
Відповідно до п. 5.1 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 підтвердженням належного виконання кожного перевезення являється товарно-супровідний документ або його копія з відмітками отримувача про прийняття вантажу.
Відповідно до п. 5.2 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 приймання-передача наданих транспортно-експедиторських послуг, здійснюється шляхом підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, ініціатива, щодо складання та направлення для підписання іншій Стороні покладається на Експедитора.
Цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до « 31» грудня 2025 р. Якщо жодна зі Сторін за 30 днів до закінчення строку Договору не повідомить письмово іншу Сторону про розірвання Договору, термін його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік (п. 10.1, 10.2 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025).
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 262929,00 грн. Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 66985,82 грн пені, 6522,32 грн 3% річних та 12326,61 грн інфляційних втрат.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, зважаючи на такі обставини.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до ч. ч. 11-13 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill)- міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Відповідно до Глави 1 Правил, товарно - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025, надавши відповідачу послуги на загальну суму 404633,09 грн, що підтверджується Актом надання послуг №397 від 11.08.2025 на суму 182129,00 грн, Актом надання послуг №168 від 08.04.2025 нам суму 65872,00 грн та Актом надання послуг №214 від 06.05.2025 на суму 156632,09 грн, які підписні представниками сторін та скріплені відбитками печаток сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 4.4 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 клієнт оплачує 100% вартості плати експедитора до прибуття вантажу на митницю в країні одержувача вантажу, якщо заявкою на перевезення не передбачені інші умови.
Міжнародна автомобільна накладна – CMR №19855, що супроводжувала вантаж Клієнта за заявкою №19855, містить штамп «Під митним контролем», який свідчить про прибуття вантажу на внутрішню митницю України 02.05.2025.
Міжнародна автомобільна накладна – CMR №20929, що супроводжувала вантаж Клієнта за заявкою №20929, містить штамп «Під митним контролем», який свідчить про прибуття вантажу на внутрішню митницю України 10.08.2025.
Відтак, останнім днем строку виконання зобов`язання з оплати за заявкою №19855 та міжнародною автомобільною накладною CMR №19855 є 01.05.2025, а останній днем строку виконання зобов`язання зобов`язання з оплати за заявкою №20929 та міжнародною автомобільною накладною CMR №20929 є 09.08.2025.
За заявкою № 19855 Експедитором було складено та надіслано Клієнту два рахунки – №158 від 04.04.2025 на суму 65872 гривень та №213 від 02.05.2025 на суму 156632,09 гривень.
Відповідні суми у гривнях є еквівалентом 5584 доларів США по міжбанківському курсу на момент складання рахунків.
Як пояснив позивач у позовній заяві, рахунок №158 від 04.04.2025 було повністю оплачено відповідачем 28.04.2025; за рахунком №213 від 02.05.2025 була проведена часткова оплата 08.05.2025 на суму 6632,09 гривень, 17.07.2025 – 10200 гривень, 18.07.2025 – 10000 гривень, 22.07.2025 – 10000 гривень.
Таким чином, відповідно до пояснень позивача, наявна заборгованість відповідача за заявкою №19855 у сумі 119800 гривень.
За заявкою №20929 Експедитором було складено та надіслано Клієнту рахунок №397 від 08.08.2025 на суму 182129 гривень.
Відповідна сума у гривнях є еквівалентом 4395 доларів США по міжбанківському курсу на момент складання рахунку.
Позивач пояснив, що за рахунком №397 від 08.08.2025 була проведена часткова оплата 04.09.2025 на суму 10000 гривень, 20.10.2025 – 10000 гривень, 04.03.2026 – 5000 гривень, 13.03.2026 – 5000 гривень, 16.03.2026 – 3000 гривень, 17.03.2026 – 2000 гривень, 18.03.2026 – 2000 гривень, 23.03.2026 – 2000 гривень.
Таким чином, у відповідача наявна заборгованість за заявкою №20929 у сумі 143129 гривень.
Доказів сплати грошових коштів у розмірі 262929,00 грн станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» у сумі 262929,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» суми основного боргу у розмірі 262929,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню у розмірі 66985,82 грн за загальний період нарахування з 02.05.2025 по 24.03.2026.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно з п. 3.4.5 Договору транспортного експедирування №07/01/18 від 07.01.2025 у випадку несвоєчасного здійснення Клієнтом оплати по виставленим рахункам Експедитора, Клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості. Строк позовної давності при виконання сторонами своїх грошових зобов`язань, у т.ч. нарахуванні та/або стягненні штрафних санкцій (штрафу/пені) встановлюється в три роки.
Перевіривши розрахунки пені, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку в їх обгрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» пені у розмірі 66985,82 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в частині пені на суму 66985,82 грн.
Також, позивач нарахував та заявляє до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 6522,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 12326,61 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.
Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.
Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.
З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику – «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо їх обгрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» 3% річних у сумі 6522,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 12326,61 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в частині 3% річних у сумі 6522,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 12326,61 грн.
Що стосується клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.
При цьому, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
Відповідач як на підставу для розстрочення виконання рішення суду посилається на війну в Україні та невиконанням контрагентом відповідача своїх зобов`язань за договором.
Однак, суд зазначає, що Договір транспортного експедирування №07/01/18 був укладений в період війни (07.01.2025), а тому відповідач повинен був усвідомлювати можливі ризики, пов`язані з його виконанням.
Крім того, підприємницька діяльність (господарювання) характеризується ризиками та можливими збитками, що наряду з невиконанням контрагентами своїх зобов`язань за іншими договорами не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже всі учасники господарських відносин перебувають в рівних умовах (в даному випадку війна, зменшення обсягів господарських операцій та прибутку характерні для обох сторін спору в рівній мірі), з огляду на що, враховуючи заперечення позивача та беручи до уваги баланс інтересів обох сторін спору, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду у даній справі.
Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Так як відповідач визнав позов у даній справі, суд дійшов висновку повернути позивачу з державного бюджету судовий збір у розмірі 2092,58 грн.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Мілтон» (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 14; ідентифікаційний код: 38180257) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» (04166, м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, буд. 7, офіс 411; ідентифікаційний код: 44028046) суму основного боргу у розмірі 262929 (двісті шістдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 00 коп., пеню у розмірі 66985 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 82 коп., 3% річних у розмірі 6522 (шість тисяч п`ятсот двадцять дві) грн 32 коп., інфляційні втрати у розмірі 12326 (дванадцять тисяч триста двадцять шість) грн 61 коп. та судовий збір у розмірі 2092 (дві тисячі дев`яносто дві) грн 59 коп.
3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Трейд Логістик» (04166, м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, буд. 7, офіс 411; ідентифікаційний код: 44028046) судовий збір у розмірі 2092 (дві тисячі дев`яносто дві) грн 58 коп.
4. Відмовити у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення суду.
5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак