Справа № 175/15691/25
Провадження № 2-о/175/221/25

РІШЕННЯ 
Іменем України

08 травня 2026 року       с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Бойка О.М.,
із секретарем Грицай К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні.
Згідно автоматизованого розподілу судових справ між суддями заява була розподілена до провадження судді Бойка О.М.
В заяві просить суд:
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебувала на утриманні рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при виконанні обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.
Обґрунтовує свою заяву тим, що  ОСОБА_1 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу н.п. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області. 
06 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав ОСОБА_1 сповіщення №2815 про те, що її брат, стрілець 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону солдат ОСОБА_2 , виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, зник безвісті 26.07.2024 року в районі н.п. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. 
21 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав ОСОБА_1 сповіщення №3371 про загибель її брата, стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 при виконанні обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. 
23 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про смерть брата ОСОБА_2 , серії НОМЕР_5 , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 3224. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Інших родичів вони не мали, оскільки: - рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 04 від 16.01.2002 року «Про вилучення дітей у ОСОБА_3 » було вилучено у гр. ОСОБА_3 , 1976 року народження, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 
- рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 223 від 15.10.2003 року неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було оформлено до дитячого будинку на повне державне утримання; 
- рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2003 року у справі № 2003 за позовом Служби у справах неповнолітніх Дніпропетровської райдержадміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, було позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; передано дітей органу опіки і піклування Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
Вказаним рішенням суду встановлено, що «Батько дітей в свідоцтвах про народження вказаний відповідно до ст.55 КпШС України зі слів матері». 
- рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №386 від 23.12.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлено статус дитини - позбавленої батьківського піклування. 
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим виконавчим комітетом Юівілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 15.12.2009 року, актовий запис 108; 
- розпорядженнями голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 12.02.2010 року № 576-р та № 577-р було відповідно було встановлено статуси дитини-сироти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вихованцям Котівської спеціальної школи-інтернату. 
Після закінчення школи-інтерната в 2019 році ОСОБА_1 , та її брати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 повернулись мешкати в квартиру АДРЕСА_3 . 
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 загинув в дорожньо-транспортній пригоді. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 видане Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2624 від 05 грудня 2019 року. 
З того часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали за місцем реєстрації тільки з молодшим братом ОСОБА_2 вдвох. 
Після перенесеного захворювання на COVID-19 заявниця не могла працювати та перебувала на утриманні брата ОСОБА_5 , який працював неофіційно. Сестра вела господарство вдома, а ОСОБА_6 на зароблені кошти купував продукти та речі. Після початку військової агресії російської федерації проти України 26 липня 2024 року ОСОБА_7 був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 в стрілецький батальйон, де воював до 26 липня 2024 року. 
ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 , оскільки вони обидва в зареєстрованих шлюбах не перебували, дітей та батьків не мають. Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , заявниця зверталась з заявою про виплату одноразової грошової допомоги на поховання та грошового забезпечення, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення, право на які виникло до дня смерті її брата. 
Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатила ОСОБА_1 компенсацію матеріальних витрат на ритуальні послуги та на спорудження пам`ятника в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, в іншій частині в усній формі відмовили.
В зв`язку з цим, ОСОБА_1 , прийняла рішення, що буде законним і справедливим звернутися до суду з заявою про встановлення факту знаходження на утриманні брата ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
У судовому засіданні заявник не з`явився. Через свого представника - адвоката Іванову О.М. надала заяву, в якій заяву підтримала та просила суд задовольнити її. 
У судове засідання заінтересовані особи не з`явились. Про час та місце були належним чином повідомлені. Клопотань не надавали.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення вимог заяви з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу н.п. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області. 
06 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав ОСОБА_1 сповіщення №2815 про те, що її брат, стрілець 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону солдат ОСОБА_2 , виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, зник безвісті 26.07.2024 року в районі н.п. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. 
21 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав ОСОБА_1 сповіщення №3371 про загибель її брата, стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 при виконанні обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. 
23 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про смерть брата ОСОБА_2 , серії НОМЕР_5 , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 3224. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Інших родичів вони не мали, оскільки: - рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 04 від 16.01.2002 року «Про вилучення дітей у ОСОБА_3 » було вилучено у гр. ОСОБА_3 , 1976 року народження, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 
- рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 223 від 15.10.2003 року неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було оформлено до дитячого будинку на повне державне утримання; 
- рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2003 року у справі № 2003 за позовом Служби у справах неповнолітніх Дніпропетровської райдержадміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, було позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; передано дітей органу опіки і піклування Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
Вказаним рішенням суду встановлено, що «Батько дітей в свідоцтвах про народження вказаний відповідно до ст.55 КпШС України зі слів матері». 
- рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №386 від 23.12.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлено статус дитини - позбавленої батьківського піклування. 
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим виконавчим комітетом Юівілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 15.12.2009 року, актовий запис 108; 
- розпорядженнями голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 12.02.2010 року № 576-р та № 577-р було відповідно було встановлено статуси дитини-сироти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вихованцям Котівської спеціальної школи-інтернату. 
Після закінчення школи-інтерната в 2019 році ОСОБА_1 , та її брати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 повернулись мешкати в квартиру АДРЕСА_3 . 
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 загинув в дорожньо-транспортній пригоді. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 видане Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2624 від 05 грудня 2019 року. 
З того часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали за місцем реєстрації тільки з молодшим братом ОСОБА_2 вдвох. 
Після перенесеного захворювання на COVID-19 заявниця не могла працювати та перебувала на утриманні брата ОСОБА_5 , який працював неофіційно. Сестра вела господарство вдома, а ОСОБА_6 на зароблені кошти купував продукти та речі. Після початку військової агресії російської федерації проти України 26 липня 2024 року ОСОБА_7 був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 в стрілецький батальйон, де воював до 26 липня 2024 року. 
ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 , оскільки вони обидва в зареєстрованих шлюбах не перебували, дітей та батьків не мають. Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , заявниця зверталась з заявою про виплату одноразової грошової допомоги на поховання та грошового забезпечення, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення, право на які виникло до дня смерті її брата. 
Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатила ОСОБА_1 компенсацію матеріальних витрат на ритуальні послуги та на спорудження пам`ятника в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, в іншій частині в усній формі відмовили.
Згідно ч.1, п.2 ч.2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: 1. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 3515-IX від 09.12.2023}: 1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. 2. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. 3. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. 4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1- 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Згідно частини 1 статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. 
В зв`язку з цим, ОСОБА_1 , прийняла рішення, що буде законним і справедливим звернутися до суду з заявою про встановлення факту знаходження на утриманні брата ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 підтверджується наступним: Актом № 18 обстеження матеріально-побутових умов від 01.09.2025 року, складеним КЗ «Центру надання соціальних послуг» Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в присутності 5 (п`яти) свідків/мешканців будинку АДРЕСА_4 , яким встановлено, що «Гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані, спільно проживали та вели спільне господарство з 2019 року за вищевказаною адресою. Після перенесеного захворювання на Covid-19 за станом здоров`я ОСОБА_1 не могла працювати та перебувала на утриманні брата, що підтверджується ОСОБА_1 та свідченнями сусідів. Інших родичів у ОСОБА_1 немає. 
Після зарахування у військову частину мій ОСОБА_2 прослужив лише 4 дні, тому не встиг отримати заробітну плату. Тож, ОСОБА_1 , фактично перебувала на утриманні брата ОСОБА_2 , який забезпечував її матеріально після закінчення ними школи-інтернату в 2019 році і до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Встановлення факту того, що заявник перебувала на утриманні рідного брата до його загибелі має юридичне значення, та вплине на обов`язок Військової частини, в якій проходив службу ОСОБА_2 , на виплату його нарахованої та не виплаченої заробітної плати, ІНФОРМАЦІЯ_14 та Міністерства оборони України прийняти до розгляду заяву для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця, а також необхідне заявнику для набуття статусу членів сім`ї/утриманця загиблого/померлого.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. 
У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. 
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. 
Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. 
Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. 
Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. 
На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Відповідно до положень пунктів 1,6 статті 16-3 Закону: Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. 
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року (далі - Порядок №975) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги, витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. 
Відповідно до абзацу 9 п.10 Порядку №975 до заяви додається копія свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові). Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено гарантії та заходи соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України. 
Статтею 10 вищезазначеного Закону визначено коло членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб. Порядок надання статусу особи, на яку поширюється чинність цього Закону, особам, зазначеним в абзацах п`ятому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 740. При цьому до членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб, зазначених у цій статті, належать утриманці загиблого, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки та один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. 
Таким особам відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого». 
Крім ОСОБА_1 , інших осіб, які, мають право на отримання виплати одноразової грошової допомоги та інших пільг за загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 немає. Мати, яка була позбавлена батьківських прав, померла, батько в свідоцтвах про народження записаний зі слів матері в порядку ст.135 СК України, і ОСОБА_8 , і її брат ОСОБА_7 в шлюбах не перебували, дітей не мають. 
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року було витребувано у Державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Любові Віталіївни відомості щодо наявності у спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 та, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ), за її наявністю станом на 01.04.2026 року.
Також, ухвалою суду від 01 квітня 2026 року було витребувано у приватного нотаріуса Юрченко Лариси Леонідівни, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 та, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ), за її наявністю станом на 01.04.2026 року.
07 травня 2026 року від приватного нотаріуса Юрченко Лариси Леонідівни було отримано копію спадкової справи щодо померлого ОСОБА_2 .
З дослідження копії спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. Із заявами про спадщину до нотаріальних контор зверталась лише заявниця ОСОБА_1 .
Отже, спір між ОСОБА_1 та будь-якими іншими особами, які б також мали право на отримання одноразової допомоги, відсутній, в зв`язку з відсутністю таких осіб. 
Необхідність звернення до Міністерства оборони України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги зумовила заявницю звернутись до суду з заявою про встановлення юридичного факту знаходження на утриманні рідного брата військовослужбовця ОСОБА_2 . 
Аналогічний правовий висновок було зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі №523/14489/15-ц від 23.01.2024 В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) йде мова, що «Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільною судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Зважаючи на вищевказане, заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 13, 77-80, 95, 258, 259, 293, 263-265, ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебувала на утриманні рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при виконанні обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.
Рішення суду після набрання ним чинності направити в Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для реєстрації факту смерті  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , та Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області для передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя          Бойко О.М.