ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 420/26153/24
адміністративне провадження № К/990/2302/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у складі судді Бутенко А.В. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Шеметенко Л.П. (головуючий), суддів: Градовського Ю.М., Турецької І.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо незастосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 5 жовтня 2023 року розрахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2020-2022 роки з урахуванням вже отриманих сум пенсії. 
2. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 16 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов задовольнив частково.
Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки.
Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 з 5 жовтня 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.
3. Суди попередніх інстанцій встановили:
3.1 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 29 серпня 2014 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).
3.2 5 жовтня 2023 року позивачка у зв`язку з досягненням 60-ти річного віку звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на інший вид пенсії (за віком) відповідно до Закону №1058-IV.
3.3 На підставі заяви та наданих документів ГУ ПФУ в Одеській області позивачку переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену при страховому стажі 38 років, середньомісячній заробітній платі 9678,60 грн (коефіцієнт заробітку - 1,30703 х 7405,03 грн - середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за період з 1 липня 2000 року по 30 червня 2023 року за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 5 жовтня 2023 року встановлено на рівні 3802,99 грн, де: розмір пенсії за віком - 3677,87 грн; доплата за 8 років понаднормативного стажу - 125,12 грн.
3.4 При обчисленні розміру пенсії за віком позивачки, що здійснювалося відповідно до Закону №1058-IV, ГУ ПФУ в Одеській області застосовано показники середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки.
3.5 23 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області, у якій просила при призначенні пенсії за віком проводити її розрахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.
3.6 Листом ГУ ПФУ в Одеській області від 14 серпня 2024 року позивачку повідомлено, що оскільки вона з 29 серпня 2014 року отримувала пенсію за вислугу років, то при розрахунку пенсії врахована середня заробітна плата за 2014-2016 роки.
3.7 Уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки, позивачка звернулась до суду із цим позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ПФУ в Одеській області звернулося із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
4.1 На її обґрунтування відповідач стверджує про те, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, не врахував висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.
5. Позивачка подала відзив на касаційну скаргу. Уважає, безпідставним посилання відповідача на незастосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, оскільки питання застосування строків звернення до суду, що передує вирішенню спору по суті, слід розмежовувати з питаннями щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно яких Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
9. Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
10. За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
11. Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
12. Згідно пунктів 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.
ключовим у цій справі є питання наявності у позивачки, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII права на призначення пенсії за віком відповідно до приписів статті 40 Закону № 1058-IV після досягнення пенсійного віку.
13. Так частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
14. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
15. Аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави вважати, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
16. Застосовуючи норми статей 40 та 45 Закону №1058-IV необхідно враховувати такі критерії розмежування:
якщо попередній вид пенсії було призначено за Законом №1788-XII (наприклад, пенсія за вислугу років), а особа звертається за призначенням пенсії за віком за Законом №1058-IV, це є первинним призначенням іншого виду пенсії за іншим законом, а не «переведенням з одного виду пенсії на інший» у розумінні частини третьої статті 45 цього Закону;
якщо ж особа змінює вид пенсії в межах Закону №1058-IV (наприклад, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком), застосовується частина третя статті 45 Закону №1058-IV із незмінністю показника середньої заробітної плати, використаного під час попереднього призначення.
17. У справі, що розглядається має місце первинне призначення пенсії за віком, і при її обчисленні підлягає застосуванню частина друга статті 40 Закону №1058-IV із використанням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення.
18. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
19. Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
20. Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
21. Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.
22. Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до статті 55 Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
23. Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулася вперше 23 липня 2024 року.
24. Статтею 55 Закону №1788-XII визначено працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які мають право на пенсію за вислугу років.
25. Таким чином, позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
26. Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №577/2576/17), Верховного Суду у постановах від 31 липня 2019 року, 16 червня 2020 року (справи №№720/208/17, 127/7522/17, відповідно).
27. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість використання відповідачем механізму переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а тому при обчисленні пенсії необхідно було застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-ІV.
28. Щодо доводів відповідача про порушення позивачкою строку звернення з цим позовом, то колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що спірним у цій справі є протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачці перерахунку призначеної пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки.
29. Як встановили суди попередніх інстанцій про залишення без задоволення вимог стосовно перерахунку вже призначеної пенсії позивачка дізналась з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 14 серпня 2024 року. Цим листом позивачці надано копію рішення про призначення пенсії за віком із відповідним розрахунком заробітної плати для її призначення, доказів ознайомлення позивача із вказаними документами раніше матеріали справи не містять.
30. Отже, звернувшись із цим позовом 19 серпня 2024 року, позивачкою дотримано процесуальний строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України.
31. Таким чином, доводи відповідача про не дотримання позивачкою строків звернення із позовом та наявність підстав для залишення позовних вимог без розгляду є безпідставними.
32. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа
Судді: В.М. Кравчук  О.П. Стародуб