Справа №: 343/735/26 
Провадження №: 2/343/668/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Тураша В. А.,
секретаря - Лукань О.З., 
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав, суд- 

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кобилинець Т.В. 03.04.2026 звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить ухвалити рішення, яким:
позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
судові витрати покласти на відповідача. 
Позовні вимоги мотивує тим, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 квітня 2004 року. 
На підставі рішення суду від 17.01.2022, шлюб між сторонами розірвано.
В даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_3 . 
З моменту народження дитини батько не проявляв до неї жодних батьківських почуттів. Він був емоційно відсторонений, не виявляв інтересу до дитини, не прагнув встановити з нею контакт і не брав участі у її житті. Така поведінка не була тимчасовою чи пов`язаною з окремими обставинами - вона мала постійний характер.
Психологічно це проявлялося у повній байдужості до потреб дитини, відсутності турботи, уваги та емоційної підтримки. Батько не демонстрував прихильності, не реагував на розвиток дитини, її стан чи потреби, і не намагався виконувати роль батька навіть на базовому рівні емоційної взаємодії.
Фактично, між батьком і дитиною не сформувався емоційний зв`язок, який є природним і необхідним для повноцінного розвитку дитини. Така відсутність прив`язаності з його боку свідчить про небажання або нездатність виконувати батьківську роль не лише формально, а й психологічно.
Таким чином, його поведінка з самого початку життя дитини характеризується стійкою емоційною відстороненістю та відсутністю батьківського ставлення, що негативно впливає на дитину і підтверджує його фактичне невиконання батьківської ролі.
Така поведінка відповідача і стала однією з підстав розірвання шлюбу та припинення відносин і спільного проживання з квітня місяця 2021 року, коли дитині було тільки 2 роки 5 місяців.
Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 постійно проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні та на утриманні вітчима.
ОСОБА_2 участі у вихованні дитини ніколи не брав та не бере, з сином не спілкується, станом його здоров`я, навчанням та розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає.
Дитина його не пам'ятає, оскільки його практично не бачила в період спільного проживання, а після розлучення взагалі не бачила його жодного разу.
Рішення суду про стягнення аліментів із відповідача не ухвалювалося, однак протягом усього часу після розірвання шлюбу він жодної ініціативи щодо добровільного утримання дитини не проявляв. Відповідач жодного разу не відвідав дитину, не телефонував, не вітав з днем народження, тобто не підтримує з нею жодного зв`язку, що свідчить про повну втрату батьківського піклування.
На даний час позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого у них народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Син ОСОБА_3 фактично виховується у повноцінній сім`ї, де роль батька виконує теперішній чоловік позивачки - вітчим дитини, з яким створені стабільні сімейні відносини, і в цьому шлюбі у них, як зазначено вище, народилося двоє спільних дітей, які є рідними братами для дитини.
Саме вітчим з моменту спільного проживання з позивачкою бере активну участь у вихованні дитини ОСОБА_8 і забезпечує його матеріально, приділяє увагу, турботу, підтримує емоційно та фактично виконує всі батьківські функції. Між ним і дитиною склалися близькі, довірливі стосунки, притаманні відносинам між батьком і дитиною.
Дитина сприймає його як батька, орієнтується на нього, отримує від нього необхідну увагу, захист і виховання. Саме в цій сім`ї дитина зростає у стабільному, безпечному та сприятливому для розвитку середовищі разом зі своїми братами.
Фактично функції батька у житті дитини виконує вітчим, тоді як біологічний батько участі у її вихованні не бере і жодного зв`язку з дитиною не підтримує.
На даний час позивачка тимчасово не працевлаштована у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною, яка не досягла дворічного віку, тобто фінансове утримання їхньої сім'ї лежить повністю на її чоловіку ОСОБА_4 .
Наскільки відомо позивачці, зі слів спільних знайомих, відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями та жодних дій, спрямованих на підтримання сімейних зв`язків із дитиною, не вчиняє.
Таким чином, відповідач свідомо та протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав (а.с.1-5).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2026 цивільна справа № 343/735/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.30).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/735/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче судове засідання на 27.04.2026. 
Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.32).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2026 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43).
Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1127712 від 02.04.2026 а.с.7) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному об`ємі, просили позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. 
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання на виклики не з`явився, хоча про дату, час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.33) за адресою його реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с.40), які повернулися з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 37-38, 51-52), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судова повістка вручена. Крім того суд повідомив відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.45-46). Також дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". 
07.05.2026 на адресу Долинського районного суду до початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, відповідно до якої останній вказав, що ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, він позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Підтвердив, що обставини, викладені у позовній заяві, відповідають дійсності, зокрема щодо неналежного виконання ним батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Йому відомо, що відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання позову, якщо воно не суперечить Закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема дитини. Просив прийняти його визнання позову та врахувати, що він не заперечує проти ухвалення рішення у справі, оскільки воно відповідає інтересам дитини. Розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.47). 
Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Служби у справах дітей Вигодської селищної ради - Шопоняк Н.М. (довіреність №539/02-23 від 18.03.2026 а.с.39), в судове засіданні не з`явилась, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена судом. 17.06.2026 на адресу суду представник третьої особи подала клопотання про долучення до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Вигодської селищної ради від 05.06.2026 №1020 "Про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради від 14.05.2026", в якому просила розглядати справу за наявними матеріалами за їх відсутності (а.с.63).
Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст.51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ст.18 Закону України "Про охорону дитинства", держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Судом на перше місце ставляться "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства").
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. 
Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 даного кодексу визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У відповідності до вимог ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Про це свідчить і практика ЄСПЛ, зокрема, справа "Мамчур проти України" (заява № 10383/09), "Хант проти України".
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.2018, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками записані: батько- ОСОБА_2 , мати- ОСОБА_9 (а.с. 16).
Сторони по справі - позивачка та відповідач, перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 розірвано, а малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживанні з матір`ю ОСОБА_9 (а.с. 13-14). 
Факт спільного проживання позивачки зі сином ОСОБА_10 підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2022/002062256 від 14.12.2022 (а.с.9) та №2025/014437150 від 02.10.2025 (а.с.17).
Відповідно до довідки, виданої Долинським районним судом Івано-Франківської області за №5 від 25.02.2026, встановлено про те, що позивачка ОСОБА_1 не зверталася в суд з позовною заявою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 14.10.2028 по даний час (а.с.15).
Позивачка 13.04.2022 уклала шлюб із ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище на " ОСОБА_11 ", про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.04.2022 (а.с. 21).
Від даного шлюбу у позивачки з ОСОБА_4 народилося двоє малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.05.2022 (а.с.24), та ІНФОРМАЦІЯ_9 - ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.04.2025 (а.с.22).
На підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 не брав та не бере участі у вихованні сина ОСОБА_10 , не цікавиться життям та здоров`ям дитини та її успіхами, не організовує дозвілля, позивачка надала довідку про участь батьків у вихованні та навчанні дитини, видану директором гімназії Н.Халус за №05 від 26.02.2026, за період навчання дитини у даному закладі освіти (з 1-го по 2-й клас), відповідно до якої педагогічним колективом встановлено наступне:
1.Усі питання щодо навчання, виховання, фізичного та психоемоційного стану дитини вирішує виключно мати - ОСОБА_1 . Вона постійно підгримує зв`язок із класним керівником, відвідує всі батьківські збори, забезпечує сина необхідним навчальним приладдям та бере активну участь у житті класу.
2.Батько дитини - ОСОБА_2 , за весь час навчання сина у гімназії жодного разу не з`являвся. Він не цікавиться успішністю дитини, не виходить на контакт із вчителями та не відвідує заходи за участю сина. Педагогічному колективу закладу місцезнаходження батька невідоме.
3.Дитину до гімназії супроводжує та забирає після занятъ тільки мати (а.с. 27).
Відповідно до висновку Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Івано-Франківської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради №1020 від 05.06.2026 (а.с.64), - орган опіки та піклування Вигодської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Комісія розглянула та встановила наступне:
Згідно рішення Долинського районного суду від 17.01.2022 за №343/2254/21 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано. Малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , залишено на проживання з матір`ю - ОСОБА_9 . 
Згідно свідоцтва про одруження від 13.04.2022 серія НОМЕР_2 , виданого Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_9 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_11 .
Згідно з характеристикою від 27.04.2026, виданою старостою Сенечівського старостинського округу, за час проживання в с.Сенечів ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. ОСОБА_12 проживає з чоловіком ОСОБА_4 . Разом виховують троє неповнолітніх дітей. Зразкова мама, являється прикладом для своїх дітей. При спілкуванні з громадянами завжди поводить себе культурно, ввічливо. Підтримує дружелюбні стосунки з сусідами та односельчанами. До виконання громадських обов`язків ставиться добросовісно. Користується авторитетом серед громади села. Громадський порядок у селі не порушує. Депутатом не являється.
Згідно з характеристикою від 27.04.2026, виданою старостою Сенечівського старостинського округу, за час проживання в с.Сенечів ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативної сторони. Розлучений. Має 2 дітей, але участі у їх виконанні не бере. Нехтував своїми батьківськими обов`язками. Зловживає спиртними напоями, неодноразово був помічений у стані сильного алкогольного сп`яніння. Громадський порядок за час проживання не порушував. Депутатом не являється.
Службою у справах дітей Вигодської селищної ради 28.04.2026 проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , 1985 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеженням встановлено наступне: сім`я проживає в 1/2 одноповерхового, приватного будинку, який складається з коридору та 2 кімнат. Для дитини наявне місце для сну та розвитку. Наявний одяг та взуття відповідно до віку та потреб дитини. Дитина забезпечена навчальним приладдям, іграшками та речами щоденного вжитку. Наявний достатній запас продуктів харчування та приготовлена їжа. Житлове приміщення чисте та охайне. Будинок електрифікований, наявне пічне опалення та водопостачання.
Згідно висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , складеного 28.04.2026 комунальним закладом "Центр надання соціальних послуг" Вигодської селищної ради, ознаки складних життєвих обставин - відсутні.
Оцінку потреб сім`ї ОСОБА_2 та обстеження житлово-побутових умов не проведено у зв`язку з відсутністю зазначеної особи за місцем реєстрації. Підстава: довідка № 82 від 28.04.2026, видана старостою Сенечівського старостинського округу.
В судовому засіданні 11.05.2026 судом було оголошено заяву, подану ОСОБА_2 , в якій він визнав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про їх задоволення.
На засіданні комісії ОСОБА_1 повідомила членів комісії, що після розірвання шлюбу батько дитини фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З її слів, він не цікавиться життям та станом здоров`я дитини, не підтримує з нею спілкування, не бере участі у вихованні, навчанні та духовному розвитку дитини, не надає моральної підтримки та не виявляє бажання брати участь у вирішенні питань, пов`язаних із забезпеченням належних умов для її проживання і розвитку. Також мати зазначила, що протягом тривалого часу батько не підтримує контакт із дитиною та не проявляє ініціативи щодо налагодження стосунків.
ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився. Вжиті заходи щодо належного повідомлення його про дату, час та місце проведення засідання результатів не дали. Встановлено, що за місцем реєстрації він фактично не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає, у зв`язку з чим забезпечити його участь у засіданні комісії не вдалося. Інформації про поважні причини неявки до комісії не надходило.
Враховуючи вищевикладене, констатували, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Своєю байдужість принижує дитину та негативно впливає на її розвиток. Спотворює модель поведінки сім`ї в цілому. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як злочин проти дитини (а.с.65-68).
Свідок ОСОБА_13 , яка є тіткою позивачки, суду пояснила, що вона часто буває в с.Сенечів і відповідача ОСОБА_2 там не бачила. Їй відомо, що він зловживає спиртними напоями. Натомість чоловік позивачки ОСОБА_4 займається вихованням малолітнього ОСОБА_10 . ОСОБА_10 навіть не пам`ятає свого біологічного батька.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що знає ОСОБА_2 з дитинства, він з сином ОСОБА_10 не спілкується, зловживає спиртними напоями. Малолітнього ОСОБА_10 фактично виховує та утримує позивачки ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 .
Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини- сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до положень ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьківські права стосуються прав і обов`язків, які виникають у батьків щодо їхніх дітей. Вони включають: забезпечення догляду, виховання та освіти дитини; забезпечення прав на майно і спадкування; захист інтересів дитини (медичні, юридичні та ін.).
Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
При розгляді даної цивільної справи достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом значного періоду часу свідомо не виконує свої обов`язки по вихованню малолітньої дитини - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про якого від народження не піклується, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дитині.
Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункт 48 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").
Таким чином, суд при вирішенні даного спору зважає на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у його діях.
Доведення ж обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, про що зазначено у позовній заяві, покладено на позивачку, яка в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та грунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц).
З наданих стороною позивачки доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив, що ОСОБА_2 ще з народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не виконував належним чином свої батьківські обов`язки щодо нього, не брав участі у забезпеченні елементарних життєво необхідних умов для сина, покинувши його, хоча дитина в той час якнайбільше потребувала батьківської любові. Факт відсутності батька у житті дитини знайшов своє відображення в показаннях свідків, у довідці із навчального закладу, акті обстеження за місцем проживання, а також висновку органу опіки та піклування. При цьому висновок органу опіки та піклування грунтується на достатній доказовій базі, прийнятий та затверджений з дотриманням визначеної процедури.
Відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина ОСОБА_3 , не турбується про нього, не виявляє ніякого інтересу до його розвитку, підготовки до самостійного життя, що є умисним ухиленням від виконання ним батьківських обов`язків. 
При цьому під час розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_2 чинилися перешкоди у належному виконанні своїх батьківських обов`язків або, що відповідач не виконував і не виконує такі з поважних причин. 
Таким чином, як безспірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 , а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не бере участі в її утриманні та вихованні, не виявляє до неї щонайменшої батькіської турботи, ніяких стосунків з нею не підтримує, не цікавиться її здоров`ям та вихованням, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього.
Відповідач не бажає виконувати покладені на нього батьківські обов`язки щодо його ж дитини, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд приходить до переконання, що відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 .
Суд вважає, що такий крайній захід як позбавлення батьківських прав відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.
Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, як встановлено в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, відповідач ОСОБА_2 дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню своєї малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідує його, не проявляє щодо нього батьківського піклування та турботи, не цікавиться його станом здоров`я, хоча має таку можливість, тому, з врахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради, є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому позов про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, підлягає до задоволення.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.
На пiдставi ст.ст. 79, 80, 84, 164,165, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007"Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", керуючись ст.ст. 141,258,259,264,265, 268, 352,354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав- задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_3 . 
Третя особа: Служба у справах дітей Вигодської селищної ради, код ЄДРПОУ 44352383, місце знаходження: вул.Д.Галицького,75, селище Вигода, Калуського району Івано-Франківської області, 77552. 

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш