ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Справа № 924/1173/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Хабарова М.В.,
суддя Мельник О.В.,
суддя Петухов М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металон Груп" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 у справі № 924/1173/25 (суддя Танасюк О.Є., повний текст рішення складений 30.01.2026) 
за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металон Груп" 
про стягнення 99 566,25 грн штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на корись позивача 99 566, 25 грн штрафних санкцій та 2422,40 грн витрат по оплаті судового збору.
Обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд встановивши неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 53-124-01-23-19866 від 10.04.2023 щодо строку поставки товару, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням ТОВ "Металон Груп" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 70 465, 03 грн штрафних санкцій.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що застосування до відповідача подвійної відповідальності за порушення строків поставки (недопоставки) товару за договором поставки №53-124-01-23-19866 є неправомірним, оскільки законом забороняється подвійна відповідальність (стягнення неустойки) за порушення умов договору, що суперечить ст.61 Конституції України.
Відтак, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу на підставі п. 8.2. договору (7 % від вартості товару, строк поставки якого прострочений більше ніж на 30 днів) у розмірі 29 101, 22 грн є незаконним та підлягає скасуванню.
У відповідності до ст. 263 Господарського процесуального кодексу України АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19, вказує про можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення господарських зобов`язань.
У зв`язку з тим, що відповідальність за порушення умов договору, передбачена п.8.2 договору, погоджена сторонами та відповідає нормам чинного законодавства України, зокрема ч.2 ст.231 Господарського кодексу України (що діяла на момент укладення та виконання договору), стягнення штрафу не може розцінюватися як подвійна відповідальність відповідача за порушення його зобов`язань за договором.
Враховуючи приписи абз.1 ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ТОВ "Металон Груп" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 у справі №924/1173/25 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 10.04.2023 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція") (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металон Груп" (постачальник) укладено договір поставки № 53-124-01-23-19866, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, кодом УКТ ЗЕД, ціною, які зазначаються в специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), та є невід`ємною частиною договору. 
Згідно з п. 1.2. договору предметом поставки є товар: 44160000-9 згідно ДК 021:2015 -Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби. Місцем виконання договору є місто Нетішин Хмельницької області (п. 1.3. договору).
Відповідно до п. 3.1. договору строк поставки товару становить 15 календарних днів з дати укладення сторонами цього договору.
Пунктом 3.2. договору передбачено, що поставка товару згідно специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство" склад №5, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100. 
Згідно з п. 3.3. договору постачальник за 3 дні до відвантаження, направляє покупцю письмове повідомлення про готовність товару до відвантаження на електронну пошту osadcha.nataliia@khnpp.atom.gov.ua.
Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару (п.3.5. договору).
Відповідно до п. 4.1. договору ціна товару становить 593 843, 75 грн, крім того ПДВ 20% 118 768, 75 грн, всього ціна договору: 712 612, 50 грн.
Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією (специфікаціями) №1 (додаток №1 до договору) (п. 4.2. договору).
Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.
Відповідно до п.8.2. договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.
Згідно з п.8.5. договору у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором, така бездіяльність буде розцінюватися, як одностороння відмова постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором. В такому разі постачальник зобов`язаний сплатити покупця штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного зобов`язання.
Сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором. (п.8.6 договору)
У п. 8.10 договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених п.8.2, 8.3, 8.5. договору становить 3 роки. 
Відповідно до п.9.4. договору територіальна підсудність справ за участю Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (ВП ХАЕС) визначається за місцезнаходженням ВП ХАЕС.
Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.
Додатками до договору є специфікація № 1 (додаток № 1 до договору), в якій міститься найменування товару, кількість, вартість та технічна специфікація (додаток № 2 до договору), в якій міститься найменування товару, технічні характеристики та кількість товару.
На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 708039,19 грн, що підтверджується видатковими накладними: № 3 від 13.04.2023 на суму 296880,79 грн; № 17 від 24.08.2023 (підписана 28.08.2023) на суму 95 150, 40 грн; № 22 від 08.12.2023 на суму 319 008 грн.
У претензії від 14.10.2025 № 45-30-2410/24995 позивач просив відповідача на виконання умов договору поставки № 53-124-01-23-19866 від 10.04.2023 у семиденний строк з моменту отримання претензії сплатити на рахунок філії "ВП "Хмельницька АЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" штрафні санкції, а саме: пеню у розмірі 84 250, 02 грн та штраф у розмірі 29 101, 22 грн, у зв`язку з простроченням поставки товару за період з 26.04.2023 по 07.12.2023 включно, та надати філії "ВП ХАЕС" письмову відповідь на претензію.
Зазначена претензія була направлена відповідачу 20.10.2025, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною АТ "Укрпошта" № 3010000183373 від 20.10.2025 та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 20.10.2025. 
З огляду на відсутність здійсненої відповідачем оплати штрафних санкцій, у зв`язку з простроченням поставки товару, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 99566,25 грн (70465,03 грн – пені за період з 26.04.2023 по 25.10.2023 та 29101,22 грн – штрафу у розмірі 7% від вартості товару).
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів враховує, що відповідач оскаржує рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 в частині стягнення з нього штрафу у розмірі 29 101, 22 грн, нарахованого на підставі п. 8.2. договору поставки №53-124-01-23-19866 від 10.04.2023 (7% від вартості товару, строк поставки якого прострочений більше ніж на 30 днів).
Відтак, з урахуванням положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України щодо меж перегляду справи судом апеляційної інстанції та беручи до уваги доводи й вимоги апеляційної скарги відповідача, рішення суду першої інстанції в частині стягнення 70465,03 грн пені апеляційним судом не переглядається.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення суми штрафу, апеляційний суд вважає за необхідне вказати наступне.
Згідно з ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Відповідно до 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом положень ст.ст.626,627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ст.ст.525,526,629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правовідносини сторін виникли на підставі договору договору поставки від 10.04.2023 № 53-124-01-23-19866, який є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
За приписами ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст.530 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами п.3.1, 3.5 договору, строк поставки товару становить 15 календарних днів з дати укладення сторонами договору. Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної/товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем.
Відтак, з огляду на те, що договір поставки укладений між сторонами 10.04.2023, товар на суму 712 612,50 грн мав бути поставлений відповідачем в повному обсязі не пізніше 25.04.2023.
Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами були підписані видаткові накладні №3 від 13.04.2023 на суму 296880,79 грн; №17 від 24.08.2023 (підписана позивачем 28.08.2023) на суму 95150, 40 грн та № 22 від 08.12.2023 на суму 319 008 грн.
Таким чином, відповідачем дотримано термін поставки товару лише на суму 296 880,79 грн (поставка від 13.04.2023). Товар на суму 414 158,40 грн (згідно з поставками від 28.08.2023 та 08.12.2023) було поставлено з порушенням встановленого строку. Докази поставки решти товару на суму 4 573,31 грн (різниця між сумою договору 712 612,50 грн та фактично поставленим товаром на 708 039,19 грн) у матеріалах справи відсутні. 
Враховуючи викладене, ТОВ "Металон Груп" допустив прострочення виконання зобов`язання за договором щодо поставки товару на загальну суму 415 731,71 грн (різниця між сумою договору 712 612,50 грн та вартістю вчасно поставленого товару 296 880,79 грн).
Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.
У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 8.2. договору сторони передбачили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) у строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених п.8.2, 8.3, 8.5. договору становить 3 роки ( п. 8.10 договору).
Враховуючи, що апелянт не оскаржує нарахування пені у розмірі 70465,03 за період з 26.04.203 по 25.10.2023, колегія суддів у даній частині оскаржуване рішення не переглядає.
Водночас, перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд апеляційної інстанції вважає його арифметично правильним, а відтак таким, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 29 101, 22 грн на підставі п. 8.2. договору (7 % від вартості товару, строк поставки якого прострочений більше ніж на 30 днів).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Оцінюючи доводи апелянта щодо неправомірності одночасного стягнення пені та штрафу як такого, що нібито суперечить ст.61 Конституції України, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 01.06.2021 у справі №910/12876/19 одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. (Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 02.04.2019 у справі № 917/194/18, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).
Колегія суддів звертає увагу на те, що пеня та штраф є різними, самостійними видами неустойки і можуть стягуватися одночасно, при цьому, можливість їх стягнення прямо передбачена умовами п.8.2 договору №53-124-01-23-19866 від 10.04.2023, а тому доводи відповідача про те, що одночасне стягнення пені та штрафу є порушенням ст. 61 Конституції України, безпідставні.
Твердження апелянта про відсутність в оскаржуваному рішенні оцінки порушення позивачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару за договором колегія суддів вважає безпідставним, оскільки спірні правовідносини у цій справі стосуються порушення відповідачем строків поставки товару та застосування наслідків такого порушення, а не належного виконання позивачем зобов`язань щодо його оплати.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам, які входять до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення спору. 
У силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 у справі № 924/1173/25 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Металон Груп" задоволенню не підлягає.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метанол Груп" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 у справі № 924/1173/25 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2026 у справі № 924/1173/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Хабарова М.В. 

Суддя   Мельник О.В. 

Суддя   Петухов М.Г.