Справа № 638/2504/25
Провадження № 2/638/1101/26
РІШЕННЯ
Іменем України
12 травня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі: 
головуючого судді Шишкіна О.В.,
за участю секретаря судового засідання Лозової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що є дружиною ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем, після покійного ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 отримував пенсію в ГУ ПФ України в Харківській області. Недоотримана пенсія, яка підлягала виплаті померлому ОСОБА_2 складає 249274,97 грн. та підлягає виплаті на підставі рішення суду по справі №520/6392/23 від 07.06.2023 року. 
05.08.2024 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Дар?я Мазюк направила запит до відповідача щодо ОСОБА_2 .
Листом від 14.08.2024 відповідач повідомив, що ОСОБА_2 отримував пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії припинено з 01.02.2024 у зв?язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов?язань. До реєстру, в разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім?я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв?язку зі смертю стягувача.
17.01.2025 позивачем було направлено заяву до відповідача, в якій позивач просила виплатити, в порядку спадкування, належні померлому ОСОБА_2 суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №520/6392/23 в розмірі 249274,97 грн.
Листом від 10.02.2025 №3998-1924/Ч-04/8-2000/25 відповідач повідомив, оскільки позивач не є стороною в судовому процесі по вказаній справі та до Головного управління не зверталася із заявою встановленого зразку в строки передбачені ст. 61 Закону, підстави вносити дані позивача до Реєстру судових рішень відсутні. 
Ухвалою суду від 10.03.2025 року відкрито провадження у даній справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено сторін.
У встановлений судом в ухвалі від 10.03.2025 року строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
Позивач та представник відповідача надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних. 
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків у віці 52 роки, помер ОСОБА_2 , що Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 84 від 22.01.2024, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 22.01.2024.
Позивач є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 26.06.2023.
Згідно із листом приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Д.О. Мазюк за № 437/02-14 від 19.11.2024, встановлено відсутність заповітів. А також встановлено відсутність раніше заведених спадкових справ, спадкоємцем ОСОБА_2 , який відповідно до ст1261 ЦПК України, має право на спадкування за законом, є дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава відповіді матеріали спадкової справи №27/2024.
Свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , видане ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2024, зареєстрованого в реєстрі №423. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/6392/23 від 07.06.2023 року, яке набрало законної сили 08.07.2023 року, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 10.02.2023 року №100/34257 (вих. №33/41-6717). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 10.02.2023 року №100/34257 (вих. №33/41-6717).
Згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №2003012926, дата розрахунку – 06.12.2024, сума, яка підлягала виплаті померлому ОСОБА_2 складає 249274,97 грн.
17.01.2025 позивачем було направлено заяву до відповідача, в якій позивач просила виплатити, в порядку спадкування, належні померлому ОСОБА_2 суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №520/6392/23 в розмірі 249274,97 грн.
Листом від 10.02.2025 №3998-1924/Ч-04/8-2000/25 відповідач повідомив, оскільки позивач не є стороною в судовому процесі по вказаній справі та до Головного управління не зверталася із заявою встановленого зразку в строки передбачені ст. 61 Закону, підстави вносити дані позивача до Реєстру судових рішень відсутні. 
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів,інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.
Згідно зі ст. 52 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.91 цього ж Закону України від 5 листопада 1991 року №1788ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Таким чином, зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом щодо правовідносин з умов, норм і порядку пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Проте, застосування до спірних правовідносин (спадкування недоотриманої пенсії) Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є помилковим, оскільки позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.
Крім того, судом враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц, відповідно до якого відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім і, не виключає застосування приписів статті 1227 ЦК України. Правовий аналіз статей 1218,1219,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.
Отже, оскільки за життя ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримав пенсію у розмірі 249274,97 грн, тому вона увійшла до складу спадщини, та підлягає спадкуванню на загальних підставах без обмеження у розмірі та часу звернення за її виплатою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, зазначила, що на дату смерті батька позивачки судові рішення про здійснення перерахунку його пенсії відповідачем виконані не були. Вказане стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом до органу пенсійного фонду про визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 серпня 2009 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2010 року. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
У постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.
Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
Таким чином, позивачем обрано належним спосіб захисту цивільних прав шляхом стягнення недоотриманої пенсії.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ст. 46 ч. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.
Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману останнім за життя пенсію згідно з перерахунком за рішенням Харківського окружного а адміністративного суду від 07.06.2026 у спрві №520/6392/23 у розмірі 249274 (двісті сорок дев`ять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 97 копійок.
Стягнути за рахунок бюджет асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2492,75 грн. (дві тисячі чотириста дев`яносто дві гривні 75 коп.)
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ;
Відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків.

Суддя    О.В. Шишкін