Справа № 363/1126/26 Суддя в суді першої інст. - Рудюк О.Д.
Провадження № 33/824/3187/2026   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
4 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Бойка В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 9 березня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 9 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Не погоджуючись з рішенням судді, адвокат Бойко В.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга подана з порушенням строку апеляційного оскарження постанови судді та подана з відповідним клопотанням про поновлення цього строку, мотивоване тим, що постанова судді Муравському М.М. не була направлена, а він як захисник ознайомився зі змістом постанови лише 20 травня 2026 року.
Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини його пропуску, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.
Так, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 9 березня 2026 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою адвокат Бойко В.Ф. звернувся 21 травня 2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол був складений у його присутності і містить його підпис. 
Також, ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином був повідомлений про час і місце розгляду в місцевому суді, крім того ОСОБА_1 9 березня 2026 року надіслав до місцевого суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі.Оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та направлена йому 16 березня 2026 року. 
06.05.2026 року ОСОБА_1 надіслав до місцевого суду заяву про добровільне виконання постанови суду та квитанцію про сплату стягнення у вигляді штрафу.
Тобто, ОСОБА_1 був обізнаний про існування постанови суду і мав можливість оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Крім того, в даному випадку апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку подав не ОСОБА_1 , а адвокат Бойко В.Ф., який і заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження йому як захиснику на підставі договору із ОСОБА_1 про надання правової допомоги від 18 травня 2026 року (а.с.38).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року (справа №304/1035/20, провадження № 13-58 ск23) зазначила, що хоча захисник і діє в інтересах підзахисного, однак він є самостійним учасником кримінального провадження із власною правосуб`єктністю, і його юридичне становище не є тотожним становищу особи, захист якої він здійснює. Аналогічні положення щодо процесуального статусу особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника містять і положення КУпАП. Так, за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисник - адвокат Бойко В.Ф. є самостійними суб`єктами звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження постанови суду від 9 березня 2026 року.
При цьому, як видно з матеріалів справи адвокат Бойко В.Ф. був залучений до цієї справи 18 травня 2026 року, а отже він набув повноважень на захист і представництво інтересів ОСОБА_1 уже після спливу строку оскарження, про поновлення якого просить.
Наведені обставини є додатковою підставою для відмови адвокату у поновленні строку апеляційного оскарження, оскільки у період перебігу вказаного строку, адвокат Бойко В.Ф. не мав процесуального статусу захисника в цій справі і відповідно не володів правом на оскарження постанови суду.
На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.
За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушення права на справедливий суд та захист прав правопорушника, оскільки суд першої інстанції виконав усі необхідні дії для забезпечення цих прав. Відсутність належної активності правопорушника в межах установлених строків не може бути підставою для визнання порушення права на захист або права на справедливий суд.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому адвокату Бойку В.Ф. слід відмовити в поновленні такого строку та на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.
Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката Бойка В.Ф. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суддіВишгородського районного суду Київської області від 9 березня 2026 року - відмовити.
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига