Справа № 450/150/26 
Провадження № 2/450/1123/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого - судді Мельничук І. І.
секретаря судового засідання Дикої О. Ю.
розглянувши в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 
в с т а н о в и в :
позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами.
В обґрунтуванні позовних вимог вказує, що 24 квітня 2025 року позивач та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Млинівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Внаслідок укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Від спільного подружнього життя у них немає дітей. Спочатку сімейне життя з Відповідачем складалось добре, проте згодом (протягом крайніх трьох місяців) шлюбні відносини між сторонами суттєво погіршились, що в кінцевому результаті привело до фактичного їх припинення. Такому стану їхніх стосунків передували сімейні конфлікти причиною яких є зловживання Відповідачем спиртними напоями. Такі конфлікти позбавили сторін почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння, що є передумовою для подружніх відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали між ними та не був здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім?ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як це передбачено вимогами ст. 55 СК України. Оскільки шлюб між ними є лише формальним, а зареєстрований шлюб є перешкодою для здійснення позивачем цивільних прав та обов?язків, то така вважає, що надання строку на примирення не виправить стану їхніх шлюбних відносин. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між ними неможливе. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.
Ухвалою від 17.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 24.04.2025 року Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, видно, що сторони зареєстрували 24.04.2025 року шлюб, про що складено актовий запис № 38.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. 
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує.
Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. 
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 3 ч. 2ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертоїст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, позивач надає довідку про оплату правничої допомоги адвоката Драган В. П. в якій зазначено, що позивачем сплачено адвокату грошову винагороду (гонорар) на загальну суму 3 000 гривень за надання наступної правничої допомоги: надання правової консультації і роз`яснення щодо законодавчого регулювання питань, пов`язаних із розірванням шлюбу – 500 грн.; складання позовної заяви про розірвання шлюбу – 2500 грн. Також долучено квитанцію до прибуткового касового ордера № 9 від 07.01.2026 року на суму 3 000 грн. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу стороною позивача підтверджено.
З відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 331, 20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 178, 206, 247, 259, 263, 265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, – задоволити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24.04.2025 року Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 38.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) 1331, 20 (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) гривень судового збору та 3 000,00 ( три тисячі гривень 00 копійок) гривень на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 25.05.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук